579 



tibus acutis; long. 130, alt. 60, cr. 45 mra. (musslan uppblåst, 

 älven vid bakre ändan mycket bukig, fram- och baktill afrundad. 

 öfvei-kanten lätt böjd, bakom den tydligt utpräglade skölden in- 

 sänkt, underkanten nästan rak, på midteu något inbugtad, vid 

 båda ändarne lika böjd, tänderna spetsiga.) 



Förekomst ocb utbredning. I Sverige isynnerhet i större åar 

 och i floder {[i elong. helst i bäckar) från Skåne åtminstone upp 

 till polcirkeln i Lappland, hufvudformen åtminstone upp till norra 

 delen af Dalarne. y hor. i en bäck vid Jockmock i Luleå Lappi- 

 mark: WALLENBEnG (vid Silbojock: Boheman); en närstående form 

 har jag erhållit i talrika exemplar från Dalarne, Rönnevallsån i 

 Wika s:n genom ingen. Andersson (exemplaren 90 mm. långa, 

 45 mm. höga och 23 — 25 mm. tjocka) samt från Jemtland. å 

 conipr. och € ventr. Dalarne Malungs s:n i Utsjövallen (C. G. A.). 

 I Norge "förekommer i Elve og Baekke temmelig almindelig över 

 hele Landet ligetil Finmarken" (Friele.) 



Bebor bergsbäckar från Böhmerwald, Fichtelgebirge, Hunds- 

 riicken, Westerwald o. s. v., vidare Ardennerna. Vogeserna, Au- 

 vergne, Pyrenéerna (sydligast Aragonien). på ett par ställen i Hol- 

 land, flerestädes i England, Irland och Skottland, källgebietet af 

 Dnieper, Don och Wolga till Hvita hafvet (i Finland ymnigast i 

 de nordligaste vattendragen), Ishafvet, Altai och Manschuriet, slut- 

 ligen i Nordamerikas vestliga och östhga flodsystem. 



Gen. Aiiodoiita (Cuv.) 



An i mal hranchiis spongiosis cum pallio connatis, pede 

 ceque longo ac lata. 



ConeJia cardine lineari, edentulo. 

 Djuret med de mjuka svampiga gälarne förenade med man- 

 teln, foten lika lång, som hög. 



musslan oftast tunnskalig, utan både lås- och sidotänder. 

 1. Dessa musslor uppehålla sig helst i gyttjiga, stillastående 

 vattensamlingar, såsom i sjöar, kanaler, diken, träsk o. s. v., men 

 många former föredraga rent, flytande vatten och vistas derföre i 

 floder och åar, mindre ofta i bäckar, i hvilka förra de företrädes- 

 vis hålla sig på sådana ställen der vattnet är lugnt. De äro vida 

 mer föränderliga och månggestaltade än Unionerna och de sär- 

 skilda formernas arträtt är derföre hos dem ännu mer omtvistad. 

 Detta beror äfven på det ännu ofullständiga rationella studium 



