582 



icke upptager, säger han på ett annat ställe: "Bezuglich A. compl. 

 muss ich offen bekennen, dass ich diese Form gar nicht fiir eiue 

 den anderen gleichberechtigte anerkennen känn. Diese Muschel 

 findet sich nämlich immer nur sehr spärlich unter andern Ano- 

 donten. Frische Exeraplare. die ich in der Wärnitz bei Donau- 

 wörth zu sammeln Gelegenheit hatte, (unter 21 A. anatina waren 

 2, eine grössere und eine kleinere) hatten so auffallend starkhäii- 

 tige Ränder und sahen iiberhaupt so verkiimmert ans, dass ich 

 diese Form nur fur eine Abnormität erklären möchte. Leider 

 verhinderte mich eine heftiges Gewitter niehr von diesen Muscheln 

 zu sammeln. um das Thier genauer priifen zu können und ich 

 will daher iiber selbe noch kein endgiltiges Urtheil fallen". Afven 

 andra malakologer hafva ansett denna mussla vara en abnormitet, 

 som har fått sin sammantrj-ckta form genom klämning emellan 

 stenar. Att detta är oriktigt och att A. compl. sannolikt är en 

 god sjelfständig art, torde jag vid tillffille kunna ådagaliigga ge- 

 nom intressanta iakttagelser på denna musslas lefnadssätt, gjorda 

 af min vän ingeniör Andersson i Säther (som äfven meddelat mig 

 talrika exemplar), samt genom de karakterer djuret sjelft er- 

 bjuder. 



2. Siisom auctor till namnet Anodonta uppgifves än La- 

 MARCK, än CuAaRR. än Bruguiére. Dermed ftjrhåller sig så (om 

 jag vågar lita på mitt minne, då jag nu icke har tillgång till de 

 båda citerade afhandlingarne af Cuvier och Lamarck), att Bru- 

 guiére först åtskiljer detta genus i Encycl. methodique, 1791, un- 

 der namnet Ånodontlie (Anodontites), ett namn, som Poiret (Coqu. 

 fluv. et terr., 1801) upptager, dock utan att vinna efterföljare. 

 Detta namn förändrade Cuvier (Tabl. element. d'hist. nat. d. 

 anim., 1798) till Ånodonte, hvilket bibehölls af Lamarck (Mem. 

 Soc. hist. nat. Paris, 1799) och sedermera under formen Ano- 

 donta med få undantag blifvit adopteradt. Oken skrifver dock 

 rLehrbuch der Zoologie, 1815) Anodon, hvilket namn Wood- 

 WARD (Manual of the moll., 1851 — 5(.)) upptager och tillerkän- 

 ner Cuvier. 



Artöfversigt: 



Musslan oval eller äggrundt aflång, bukig, med de starkt utbil- 

 dade växtringarne och de djupa mellanrummen tydliga äfven 

 på skalens inre sida, skölden något sammantryckt, nästan all- 

 deles horizontal. A. cygnea Lin. 



