592 



Gassies för Frankrike i Journal de Conch. ärg. 1867 och 1868. 

 Denna mussla upptäcktes af Pallas år 1768 i södra Ryssland i 

 nedre delen af Uralfloden (ocli beskrefs i hans Keise durch ver- 

 schiedene Provinsen des Russischen Reiclis, 1776. I, p. 375, hvar- 

 före det är felaktigt att u.ppgifva Wolga, der den upptäcktes först 

 år 1780), och urskilde upptäckaren der två former, en JluviatiUs 

 från Uralfloden sjelf och en marinus från ön Kamenoi-Ostrof i 

 Kaspiska hafvet, mycket nära flodens mynning (dessa former se- 

 dermera stundom, men oriktigt, skilda såsom egna arter). Mus- 

 son och äfven v. Mårtens äro böjda att anse denna mussla vara 

 ursprungligen inhemsk i hela sydöstra delen af Europa, derföre 

 att den förekommer i små, från floder och kanaler afskilda, sjöar 

 i Albanien och Rumelien, derföre att mera än ett dussin i fossila 

 arter af samma slägte finnas i dessa trakters tertiära formation 

 (de vid Plattensjön i Ungern ymniga så kallade "förstenade get- 

 klöfvar", äro de frånskilda bucklorna af hithörande förstenade ar- 

 ter), samt derföre att ingen segelbar f('>rbindningt!!kanal finnes emel- 

 lan Wolga och Svarta hafvets sydvestra tillflöden, i hvilka man dock 

 kan spåra musslans förekomst tillbaka till år 1800. Från dessa trak- 

 ter har den trots sin byssus eller rättare tillfölje af denna hastigt 

 utbredt sig öfver större delen af Europa, osjelfständigt, oafsigtligt, 

 endast genom sin egenskap att med sin byssus starkt och klump- 

 vis fästa sig vid andra kroppar och hvarigenom den blifvit förd 

 med timmertransporter och med fartyg, på hvilkas kölar den i 

 massa hängt sig (kanske äfven genom större vattendjur, ty Ross- 

 MÄSSLER fann en mängd fästad på flodkräftor), uppåt floderna och 

 genom sammanbindningskanalerna från den ena floddalen till den 

 andra upp till Östersjöländerna och derifrän vidare. Till de förra 

 hade den redan i början af förra århundradet öppen väg genom 

 den kanal, som förenar Wolgas biflod Twertza vid Wyschnye "Wo- 

 lotsch med Msta, som utfaller i limen och såsom Wolchow fort- 

 sätter till Ladogasjön, hvarifrån Newa leder till Finska viken, äf- 

 vensom den kanal, hvilken förenar Dniepers biflod Prypet med 

 Weichsels biflod Bug, och i början af detta århundrade öppnades 

 Oginskykanalen emellan Prypet och Niemen. samt en kanal från 

 Beresina öfver Borysow och Lepel till Ulla, biflod till Diina, På 

 dessa vägar har Dreissena hittills kommit upp till Moskwa vid 

 Oka, kommit till Frische och Kurische HafF (derifrån först anmäld 

 af C. E. v. Bär i ett program från Königsbergs universitet 1825), 

 till Kurland, Liflaud och nordligast S:t Petersburg (till hvilka sed- 



