594 



sednare under namnet Ticliogonia (af relyng, vägg, och ytovia 

 eller yövog, hörn, efter den fria tunna perlmorväggen, som finnes 

 vid innersta hörnet af hvarje skal). Hvad prioriteten nu angår, 

 så måste man med v. Mårtens tilldela den åt van Beneden, som 

 äfven beskref djuret och särskildt visade den betydliga föreningen 

 emellan mantelkanterna såsom karakteristiskt, då Rossmässler 

 blott kände och beskref skalet, hvartill kommer att Rossmässlers 

 namn är grundadt på de nämnde små väggarne inuti skalet, men 

 dessa väggar finnas hos flei-a hafsmusslor, hvilka derföre af Wieg- 

 MANN i hans monografi af Tichogonia (1837) föras till detta ge- 

 nus, men af Recluz (Journ. Couch., 1866) visas hafva skilda man- 

 telkanter såsom Mytilus och tillfölje deraf uppställas under det 

 nya namnet Septifer närmast Mytilus. 



Artöfversigt: 



Musslan smutsigt gulgrå, tresidig eller omvändt båtformig, med 

 hög köl, emellan skalen på den breda sidan en liten öppning 

 för byssus; 1. 20—30 mm. W. polymorpha Pall. 



1. Dreisscua polyniorpha (Pall.). 



OoncJia triquetra, mytiliformis, valvis carinaiis, margine in- 

 feriore (in laiere festce piano) ad exserendum hyssuni hiantihus, 

 virescens, lineis fasciisque obscuris undulatis vel angulatis varie 

 picta. Long. 20—30, alt. 12 — Ii mm. 



Mytilus polymorphus Pallas p. p. Reise (1776). — Mytilus ivolgm 

 Chemnitz Conch. Cab. XI (1795) p. 256, f. 2028. — Tichogonia chem- 

 nitzii Rossmässler Iconogr. I (1835) p. 113, f. 69. 



Djuret mörkt färgadt, manteln i främre kanten gråhvit, på 

 sidorna baktill gulaktig, liksom skalet försedd med ziczac-gående 

 rödbruna linier. 



Musslan tresidig^ omvändt båtformig, d. v. s. undre sidan 

 bred, platt, horizontal, den öfre starkt uppdrifven med bågböjd 

 kant och skalen hastigt sluttande mot denna kant; af de 4 kan- 

 ter, som mau kan urskilja på andra musslor, saknas framkanten 

 helt och hållet, öfverkanten är kort, rak, på underkanten sluta 

 skalen nära midten icke fullkomligt, ulan en liten öppning finnes 

 alltid för byssus, som utgöres af ett knippe af 40 — 50 gulbruna 

 trådar, med hvilken de unga musslorna fästa sig vid de äldre och 

 dessa vid andra föremål i vattnet; kölen, som hvarje skalhalfva 



