Kasvien Ulkomuoto. 



lapaan paksumpia rihmamaisia osia: suonet. Lehtilavassa eroi- 

 tetaan sitä paitsi lehtikärki eli lehden pää, lehtikanta ja lehtilaita. 

 Suoniltaan ovat lehdet 



1. silposuonisia (kuv. 17, 38), jos niissä on useampia, melkein 

 yhtäsuuntaisia, yhtä vahvoja ja haarattomia suonia. 



2. haarasuonisia (kuv. 34 — 44), jos lehdissä on vahvempia 

 pääsuonia, jotka lähettävät heikompia suonihaaroja syrjilleen. 

 Haarasuonisia lehtiä nimitetään sulkasuonisiksi (kuv. 34 — 41), 

 jos niillä on yksi ainoa pääsuoni, mutta kourasuonisiksi 

 (kuv. 42, 43, 44), jos niissä on useampia pääsuonia. 



Laidaltaan ovat silposuoniset lehdet melkein aina 



ehytlaitaisia (kuv. 33) koska suonet niissä suojelevat lehti- 

 laitaa; haarasuonisten lehtien laita taas on harvoin ehyt, use- 

 ammin miten milloinkin 



pykälaitainen tahi liuskainen. 



Jos pykäleet ovat matalia sanotaan lehteä pykälai- 

 taiseksi eli hammaslaitaiseksi (kuv. 34: — 36) ja 



1. sahalaitaiseksi (kuv. 34), kun pykäleet ovat teräviä ja hampaat 

 suippo- ja vinokärkisiä ; 



2. nyhälaitaiseksi (kuv. 35), kun pykäleet ovat teräviä, mutta 

 hampaat suippoja ja ulospäisiä; 



3. nirhalaitaiseksi (kuv. 36), kun pykäleet ovat pyöreitä, mutta 

 hampaat suippoja ja ulospäisiä. 



Jos pykäleet ulottuvat syvemmälle, sanotaan lehteä lius- 

 kaiseksi (kuv. 37—39, 42, 43) ja 



4. halkoiseksi (kuv. 37, 42, 57), kun pykäleet ulottuvat puoli- 

 tiehen keskilehteä; 



5. jakoiseksi (k. 38, 43, 58), kun pykäleet ulottuvat puolitietä sy- 

 vemmälle, mutta ei aivan keskisuoneen tahi lehtikantaan asti; 



6. osaiseksi (kuv. 39), kun pykäleet ulottuvat keskisuoneen tahi 

 lehden kantaan asti. 



Liuskaista sulkasuonista lehteä sanotaan parilitiskaiseksi 

 jps liuskat ovat vastakkaisia ja miten milloinkin parihalkoiseksi 

 (kuv. 37), parijakoiseksi (kuv. 38), tahi pariosaiseksi (kuv. 39). 



