6 I. Kasvien Ulkomuoto. 



Liuskaista kourasuonista lehteä taas sanotaan sormiliuskaiseksi 

 ja miten millionkin sormihalkoiseksi (kuv. 42) tahi sormijakoiseksi 

 (kuv. 43). 



Hienoliuskaiseksi sanotaan lehteä, kun se on liuskottunut 

 hyvin kapeiksi litteiksi liuskoiksi. 



Eapsiliuskaiseksi, kun kapeat liuskat ovat liereitä, hapsi- 

 maisia (kuv. 6 a). 



Kun lehti jakautuu niin, että keskisuoni tahi yhteinen 

 ruoti kannattaa monta pientä erinäistä lehteä eli lehdykkää, 

 sanotaan sitä kerrotuksi (kuv. 40, 41, 44); jos ruodilla taas 

 on yksi lehtilapa vaan, sanotaan lehteä yksikertaiseksi. 



Kerrottua sulkasuonista lehteä nimitetään parilehtiseksi, 

 ja se voi olla joko päätöparinen (kuv. 40), kun se päättyy parit- 

 tomalla lehdykällä, tahi tasaparinen (kuv. 41), jos sillä ei ole pari- 

 tonta päätölehteä. Tasapariset lehdet päättyvät pitkällä rihma- 

 maisella karhella (k. 41k) tahi lyhyellä, otamaisella kärhenaiheella. 



Kerrottua kourasuonista lehteä taas sanotaan sormilehti- 

 seksi (kuv. 44) ja miten milloinkin 3-, 5-, 7-sormiseksi, sen mukaan 

 montako lehdykkää siinä on. 



Muodoltaan voi lehti olla 



1. tasasoukka (kuv. 14), monta kertaa leveyttään pitempi; 



2. suikea (kuv. 15, 16), noin 3—5 kertaa leveyttään pitempi, 

 sekä suippopäinen ja suippokantaineu ; 



3. pitkulainen (kuv. 18), 3 — 4 kertaa leveyttään pitempi pyö- 

 reämäisellä päällä ja kannalla; 



4. soikea (kuv. 17), noin kahden leveytensä pituinen suipolla 

 päällä ja kannalla; 



5. pitkänpyöreä eli pyöreämäinen (kuv. 19), noin kahden levey- 

 tensä pituinen pyöreämäisellä päällä ja kannalla; 



6. pyöreä eli ympyräinen , 7. neliskulmainen eli neliömäinen 

 (kuv. 93 a), 8. kohiikuhnainen eli kolmikkomainen (kuv. 93 b); 



9. puikea (kuv. 20), noin kahden leveytensä pituinen, suippo- 

 päinen, pyöreäkantainen ; vastapuikea (kuv. 21), jos lethiruoti 

 on kapeammassa päässä. 



