20 I. Kasvien Ulkomuoto. 



Ruusussa (Rosa) taas on emipohjus kehittynyt ontoksi 

 marjanmuo toiseksi „kiulukaksi", jonka sisällä emit ja sittem- 

 min niistä syntyneet j^ähktjlät ovat. 



Omenalla (Pyrus malus) on oikeastaan viisi tuppiloa, mutta 

 turpea emipohjus on kasvanut niihin kiinni ja sulkee ne koko- 

 naan sisäänsä, niin että ainoastaan vartalot ja luotit samoin 

 kuin verhiö ja heteet tulevat omenan latvakuopassa näkyviin. 

 TuhlcapvMn, Orjapihlajan ja Pihlajan hedelmät ovat samaa syntyä 

 kuin omena. 



Lumpeen (Nymphaea) ja Upuhan (Nuphar) marjamaiset 

 hedelmät ovat vielä kummallisempaa syntyä. Niissä on verhiö 

 aivan erillinen hedelmästä, mutta pohjus sulkee emit niin tar- 

 koilleen sisäänsä että luotitkaan eivät tule näkyviin muuna kuin 

 säteettäisinä viivoina ej)ähedelmän kärsällä. 



Tyrnipensaalla (Hippophae) on oikeastaan hedelmänä 

 pähkylä, mutta sen kehälehdet tulevat lopulta möyheiksi ja 

 sulkevat pähkylän sisäänsä niin, että sen epähedelmä on aivan 

 luumarjan kaltainen. 



Viikuna (Ficus) kuv. 110, jonka makua ihailemme, on 

 onttosisuinen kukkapohjus, verratava mykerökukkaisten martoon, 

 joka ontelossaan piiloittaa ensiksi pienet kukkaset ja myö- 

 hemmin niitten sikiäimistä valmistuneet pähkylät. 



PALJAS -SIEMENISET. 



Havupuillamme (Petäjällä, kuusella, katajalla) ei ole 

 todellista emiä, vaan ainoastaan paljaat siemenaiheet avo- 

 naisen litteän emilehden päällä suojuslehtien hangoissa. Niillä 

 siis ei myöskään voi olla hedelmää, koska hedelmä on emin 

 sikiäimestä syntynyt, siemeniä verhoava kasviosa, vaan niillä 

 on paljaat siemenet tähkän suojuslehtien (kävyn suomujen) 

 hang oissa. 



Katajan käpysuomut ovat turpeita ja yhtyvät viimein marjamai- 

 seksi siemeniä verhoavaksi epähedelmäkai. 



