II. Kasvin Sisärakennus. 25 



Putkilot. 



Päälletysten olevien solujen väliseinät ovat tavallisessa 

 solukossa umpinaiset; joskus puhkiaa niitten väliseiniin pienet 

 huokoset, niinkin suureen määrään että seinä tulee siivilä- 

 maiseksi. Toisin paikoin taas häviävät väliseinät tykkönääu, 

 niin että kokonainen rivi päälletysten olevia soluja yhtyy yhdeksi 

 putkeksi. Semmoinen putki on saanut nimen j-^m^H^o (kuv, 101 p). 



Paitsi varsinaisia putkilolta löytyy monella kasvilla eri- 

 tyisiä putkeja, maitiaisputkilot, jotka sisältävät tavallisesti val- 

 keata tahi keltaista maitiaisnestettä. 



PUTKILOJÄNTEET. 



Putkilot yhtyvät suippusolujen ja tylppysolujen kanssa 

 putkilojänteiksi (kuv. 102, 103pj), jotka kiinteämmän rakennuksensa 

 vuoksi helposti eroavat muusta solukosta. Semmoisia putkilo- 

 jänteitä ovat esimerkiksi lehtien suonet. 



Putkilojänteen paksumpi- ja kovempi- seinäisiä soluja 

 nimitetään pimsoluiksi (p) (puusuippu ja puutylppy) sen peh- 

 meämpi - seinäisiä soluja taas nilasoluiksi (n) (nilasuippu ja 

 nilatylppy). Puusolujen seassa huomataan suurempia ja pienem- 

 piä putkilolta. 



Jos putkilojänteessä ei ole muita kudoksia kuin puuso- 

 lukko putkiloineen ja nilasolukko niin niitten muoto on pysy- 

 väinen ja niitä sanotaan suljetuiksi (kuv. 102 pj). 



Jos taas ohutseinäisistä soluista yhtynyt uudistussolukko (u) 

 eroittaa puun ja nilan toisistaan, niin putkilojanne voi tämän 

 uudistuskudoksen toimen kautta paisua paisumistaan ja sanotaan 

 avonaiseksi (kuv. 103 pj). 



Kaksisirkkaisten kasvien varsi (kuv. 103, 104). 



Kaksisirkkaisten kasvien putkilojänteet ipj) ovat varressa 

 avonaisia ja kiehkuraan asettuneet, niin että ne eroittavat 

 varren sisä- ja ulko-solukot toisistaan. 



