III. Kasvien hengitys ja ravitseminen. 31 



juurilla varustettujen kasvien juuret suurella ahneudella kosteutta 

 maasta ja ahdistavat eli painavat tämän veden ylös varteen. 

 Tämmöisen juuripainon nostamaa vettä on esimerkiksi koivun 

 mahala ja ne kasteen kaltaiset pisarat, joita kevätaamuina 

 näemme Poimulehden (Alchemilla vulgaris) lehdillä. 



Nouseva neste nousee enimmäkseen puusolukon kautta ja 

 pääasiallisesti puusolukon solukettojen kautta ylöspäin. 



Laskeutuva neste taas, valmistunut ravintoneste, joka leh- 

 distä johdetaan kaikkiin kasviosiin, johtuu pää-asiallisesti nila- 

 solukon kautta. Sen huomaa hyvin jos tarkastaa petäjätä, jonka 

 kylkeä on jältetty. Kun yläältä nilakerroksessa kulkeva neste 

 kohtaa kuoritun paikan, niin se ei pääse jatkamaan matkaansa, 

 vaan paisuttaa puuta sillä kohdalla tavallista suuremmassa 

 määrässä. 



Kasvien ruoansulatus. 



Olemme jo maininneet kasvien ruoansulatuksen tapahtuvan 

 pääasiallisesti lehdissä. Meidän on lisääminen, että ruoansula- 

 tuksen tärkeimmät välittäjät lehtisoluissa ovat lehtivihreähiukat, 

 jotka ovat ainoat keittopajat, joissa tärkkelys, eräs kasvien ruoan 

 sulatuksen tärkeimpiä tuotteita, valmistuu. Lehtisolujen 

 alkulima synnyttää lämpimän ja auringon valon vaikutuksesta 

 lehtivihreätä, joka taas vuorostansa synnyttää tärkkelystä. Jos 

 taas ei ole kylliksi lämpöä (eri määrä eri kasvien luonnon 

 mukaan) tahi jos auringon valo poistetaan, niin lehtivihreätä ja 

 tärkkelystä ei voi lehtien soluihin syntyä — kasvi ei voi sulattaa 

 ruokaansa. Pimeässä kasvatettu kasvi elää ainoastaan niin kauan 

 kuin siinä ennaltaan valmistettu tärkkelys riittää, mutta niin pian 

 kuin se on loppunut, kuolee kasvi nälkään kasvakoon se miten 

 lihavassa maassa tahansa. 



Paitse lämpöä ja päivänvaloa tarvitsevat kasvit vielä 

 hiukkasen rautaa ja magnesiota voidakseen valmistaa lehti- 

 vihreätä. 



Tärkkelys syntyy pieninä hiukkoina lehtivihreähiukkojen 



