Vn. Erityinen oppimäärä heimoja ja tärkeämpiä kasveja. 77 



Vehnä (Triticum vulgare) tulee pohjoisleveyden 50 asteen 

 Jfohdalla pääviljaksi. Suomessa sitä viljellään verrattain vähän. 

 Vehnän alalla käytetään Ohraa ainoastaan rehukasvina. 



Välimeren maissa ja Itämaissa alkavat jo Riissi ja 

 Maissi tulla yleisiksi. 



Riissi (Oryza sativa), kotoisin Aasian kuumista osista, 

 elättää lähes puolet kaikista ihmisistä ja on Itä-Intiassa, Kiinassa 

 ja Japanissa pääviljana, mutta viljellään myös melkein kaikissa 

 kuuman ilman alan maissa. Se on suokasvi, joka ainoastaan 

 menestyy semmoisilla mailla, joita monasti vuodessa voi laskea 

 veden alle, mutta voi antaa 100 — 120:n jyvän. Kukissaan se 

 poikkeaa muista heinistä siinä että sillä on kuusi hedettä. Kukinto 

 on harva ja pitkähaarainen terttu. 



Maissi {Zea mays) kuv. 120, on taas kotoisin Amerikan 

 kuumista osista. Columbus toi sen Espaniaan ja nyt sitä 

 viljellään Etelä-Europassa sekä Ahrikassa ja Aasiassa. Se on 

 4 kyynärää korkea, vahvakortinen, leveälehtinen ja erinomaisen 

 runsasantinen heinä. Sen kukat ovat wiowoecma, hedetähkylät 

 korren latvassa, suuressa kerrotussa tertussa, emitähkät 

 (kerrottuja tähkiä) alimpien lehtien hangoissa, suurten suojus- 

 lehtien sisässä (120 e, j); luotit ovat hyvin pitkiä ja tulevat 

 suojusten sisältä näkyviin (1201). Kussakin tähkässä voi olla 

 600 jyvää. Mutta sekä Maissi että Riissi ovat paljon arjempia 

 kadolle, kuin meidän viljakasvimme. 



Mannaryyniä saadaan eräästä. Suomessakin kasvavasta 

 Sorsimolajista {Glyceria Jluitans); ja tärkein sokurin antaja on 

 Sokuriruoko {Saccharum officinarum) kuv. 119, kotoisin Itä- 

 Intiasta, mutta nyt viljelty useimmissa kuuman ilmavyöhykkeen 

 maissa. Sillä on maanalainen juurakko ja 6 — 12 kyynärää 

 korkea maanpäällinen korsi. 



Bamburuoko (Bambusa) on puu, jota Itä-Intiassa käy- 

 tetään rakennuksiin jne. 



