20 
turen lättare utveekla sig i skugga än under solljusets direkta 
inverkan. En följd af så många väsendtliga olikheter i 
byggnaden emellan dessa former är, att naturforskare ofta 
varit föranlåtna att anse dem som skilda species. Man fin- 
ner ock att t. o. m. de mest framstående Hemipterologer 
ännu på senaste tider i detta afseende våldfört sig på na- - 
turen. *) 
I äldre tider deremot betraktades de kortvingade for- 
merna af dimorpha arter ofta såsom outvexta former eller 
larver. Fallén, som mig veterligen är den förste, hvilken 
fäst uppmärksamhet vid en kortvingad form, som han funnit 
i kopulation, nemligen af Delphax dispar, säger om den ”att 
brachyptera är endast en outväxt varietet af denna är gan- 
ska troligt. Jag har anfört dem, emedan de så ofta vankas 
och såsom parade lätt kunna tagas för en fullväxt art”, och 
uttalar den förmodan, att man genom försök att uppföda 
den skulle blifva i tillfälle att se den öfvergå till maero- 
ptera. **) 
Om man närmare granskar dimorphismen hos våra Ci- 
cadarier, kan man åtskilja följande slag: ] 
1. Tydligt dimorpha (phanero-dimorpho), hos hvilka den 
kortvingade formens täckvingar äro mycket, åtminstone dubbelt, 
kortare än hos den långvingade formen och betydligt kortare 
än abdomen samt flygvingarna saknas såsom t. ex. alla 'Do- 
ratura-, Ditropis-, Dicranotropis- och de flesta Liburnia-arter. 
9. Otydligt dimorpha (erypto-dimorplue), der den kort- 
+) Så t. ex. uppstállr Kirchbaum 1868 làngvingade formen af 
Ulopa reticulata såsom ett skildt species under namn af U. macroptera. 
Fieber beskrifver 1861 hvardera formen af flere arter Heferoptera, t. ex. 
af slàgtet JVeides, såsom skilda species (se Reuter, Sveriges Berytider, 
K. Vet.-Ak. Ófv. 1870). Oschanin uppstüller ett nytt slágte af den kort- 
vingade formen af Diplacus albo-ornatus o. s. v. 
**) K. Vet.-Ak. Handl. 1806. 129. 
