23 
arter, som uppehålla sig på gräs och lägre örter på ängar 
och fält, dimorpha, ty för dem äro vingarna vida umbär- 
ligare. De arter åter, hos hvilka endast honan är dimorph, 
utgöras af sådana, som lefva på Phragmites communis och 
andra vattengräs samt större saftiga vexter, hvilket torde 
kunna förklaras deraf, att hannen, som spelar en aktivare 
rol vid fortplantningen och måste uppsöka honan, nödvän- 
digt behöfver flygorganer för att med lätthet kunna flytta 
sig från det ena svajande strået till det andra, under det 
honan ej behöfver aflägsna sig ifrån sin engång funna nä- 
ringsplanta, hvilken nog skänker henne tillräcklig föda. 
Detta är fallet t. ex. med Athysanus discolor, Delphaa-, 
Fuides-- och Chloriona-arterna. 
Förekomst och lefnadssätt. 
Cicadarierna höra till insekter, som jemförelsevis sent 
uppträdt på vår jord. I de äldsta fossilförande jordlagren, 
tillhörande stenkolsperioden, finner man ej ett spår af dem.*) 
Från Zas-perioden känner man endast en representant af 
den första familjen, C?cadina. Under Jwra-perioden voro re- 
dan alla vára familjer med undantag af Membracina repre- 
senterade, ehuru med ett ringa antal arter. Under den ter- 
tiüra perioden synas de deremot redan hafva varit temligen 
talrika. Man finner bland lemningar från denna tid, jemte 
en mängd typer till några utdöda slàgten, former, som nära 
Ofverensstáàmma med ännu lefvande genera, såsom | Cercopis, 
Aphrophora, Dythoscopus, Jassus och Typhlocyba. Några 
- af dessa hade under denna tid en mycket vidstrácktare ut- 
bredning än under den närvarande perioden. Så skall t. ex. 
*) Se Giebel, Fauna der Vorwelt II. 
