' 31 
Limotettix antennata. Paropia scanica. 
Athysanus 6-punetatus n. sp. Cixius eontaminatus. 
A. lateralis n. sp. Helieoptera confinis. 
Platymetopius guttatus. Issus coleoptratus. 
Deltocephalus socialis. Chloriona smaragdula. 
D. multinotatus. Calligypona albieollis n. sp. 
D. paleaceus n. sp. Stenoearenus minutus. 
D. pusillus. . St. perspicillatus. 
D. collinus. Liburnia. Bohemanni. 
D. maeuliceps. L. obsoleta. 
|» Acocephalus 3-fasciatus. L. exigua. 
A. Serratulae. Ditropis Pteridis. 
Af dessa äro många ganska allmänna i de sydligaste 
provinserna och högst få utbredda mot norden så långt som 
till sydligaste Finland. 
Om man företoge sig att närmare betrakta de skilda ar- 
ternas relativa talrikhet inom skilda delar af området, skulle det 
utan tvifvel ännu tydligare visa sig, att faunan är sammansatt 
af tvenne skilda elementer, ett från öster och ett från sydvest 
invandradt. Då jag eger alltför få data för att anställa några 
fullständigare jemförelser i detta afseende, måste jag dock afstå 
derifrån, och hoppas att det redan anförda är tillräckligt för 
att ådagalägga riktigheten af den -ofvan uttalade åsigten om 
faunans sammansättning. För öfrigt får jag hänvisa till de 
vidfogade utbredningstabellerna. 
Att ett icke ringa antal af våra Cicadarier, nemligen 
53 arter, hittills ännu ej äro kända fràn-andra länder, beror 
utan tvifvel till största delen derpå, att så få trakter i detta 
afseende hittills äro nogare undersökta. De flesta af dessa 
äro ock ytterst sällsynta och några svåra att skilja från 
närstående, så att de lätteligen blifvit förvexlade med dessa 
och i följd deraf förbisedda af entomologerna. 
