Hos oss framträda de flesta Cieadarier såsom fullväxta 
på sensommaren och träffas talrikast från slutet af Juli till 
början af September. Detta är nemligen fallet med de fyra 
första familjerna. De dö för det mesta bort till vintern. 
sedan de dessförinnan lagt sina ägg, hvilka påföljande vår 
utvecklas, och komma således öfverhufvudtaget aldrig att 
sjelfva se sin fullbildade afkomma. Endast ett högst ringa - 
antal arter öfvervintrar någongång såsom imago och träffas 
derför tidigt följande vår. 
Nästan alla af familjen Fulgorina och ett ringa antal 
af de öfriga förekomma deremot såsom fullbildade redan 
midsommartiden och bortdö i slutet af Juli månad efter 
fullbordad fortplantning. Deras larver framkläckas då van- 
ligtvis på sen-hösten, hvarefter de vid vinterns annalkande 
falla i dvala och sålunda öfvervintra samt påföljande vår 
fortsätta sin förvandling och på grund deraf tidigare än de 
öfriga blifva färdigt utbildade djur. 
Hvad dessa insekters lifslängd såsom imagines beträffar, 
är den i allmänhet mycket kort. Hannen påträffas oftast 
något tidigare än honan, men öfverlefves vanligen betydligt 
af denna, i följd hvaraf detta senare kön också oftare anträf- 
fas och är allmännare i samlingarna. 
Hos några utländska Cicadina varar larvtillståndet flere år. 
Såsom redan mundelarnas byggnad utvisar, äro Cida- 
rierna under alla lefnadsàldrar anvisade att lifnära sig af 
vexters safter, som de insuga med sin sugsnabel. De uppe- 
hålla sig derfóre pà vexter på alla lokaliteter, der sà- 
dana förekomma. Några arter synas uteslutande hålla sig 
till ett och samma vextspecies, under det andra hålla till 
godo med flere särskilda örter. De flesta synas dock all- 
tid uppehålla sig på likartade lokaliteter, och endast högst: 
få äro i detta afseende varierande, hvarföre en kort fram- 
