Trib. A phrophorides Am. et S. 
Margo prothoraeis antieus rotundatus vel angulatus. 
Seutellum triangulare. 
Gen. 2. X;6pyronia Am. et S. 
Hist. natur. Hem. 567, 465 (1843). 
Corpus breviuseulum. Caput obtuse triangulariter pro- 
duetum; vertiee plano, haud earinato, margine antico lateri- 
bus: carinatis, medio obtuso: ocellis ab oculis circiter aeqve 
longe ac infer se distantibus; fronte gibboso-convexa lateri- 
bus transversim suleata.: Pronotum medio vertice vix lon- 
gius. "Tegmina lata, subfornieata. Alae (Tab. I, f. 8) apice 
plieatae, vena intramarginali infer ramos venae tertiae longi- 
tudinalis interrupta. 
Ifrágavarande slágte skiljer sig vid första ögonkastet från 
närstående genera genom sin korta och hvälfda kroppsfotm och 
de nästan hvalflika tückvingarna. Hela ofvansidan är glänsande, 
mycket fint och tätt punkterad och täckt af en fin och tät ljus 
pubescens. Hufvudet är triangulürt framskjutande, i spetsen trub- 
bigt; hjessan framtill med en intryckt linie, som begränsar en 
nästan rektangulär, på tvären ställd, figur. Punktógonen äro be- 
lägna nära hufvudets bas på ungefär lika afstånd från hvaran- 
dra, som till ögonen.  Hjessans framkant är på sidorna kölfor- 
mig 1 midten trubbig. Pannan är starkt hvälfd, försedd med i 
midten afbrutna, transversella. fåror. Clypeus är nästan takfor- 
migt uppdrifven; kinder och tyglar platta, de förra försedda med 
en tydlig vinkelformig utskärning i yttre kanten. Rostrum knappt 
ofversiuiende mellanbörlerna: Pronotum mer än dubbelt så 
bredt som långt, i midten knappt längre än hjessan.  Scutellen 
är liten, triangelformig, spetsig. Täckvingarna äro mycket bre- 
dare än prothorax, på sidorna nästan halfeirkelformigt dilatera- 
de, i spetsen rundadt afsmalnade. Flygvingarna (Tab. I, f. 8) 
äro under tillståndet af hvila i spetsen väckade, försedda med 
en nära inre kanten löpande nerv, hvilken nära spetsen har en 
djup inåtgående vinkel bildad af grenarna af den tredje längd- 
nerven och uppkommen derigenom, att submarginalnerven helt 
och hållet eller till större delen är afbruten emellan dessa. Be- 
nen äro korta och starka, tydligt håriga; tibiernas tornar långa 
och kraftiga; tarsernas basalled på fram- och mellanbenen myc- 
het liten, tredje längre än de öfriga tillhopa; på baktarserna är 
basalleden hälften lägre än den andra, hvilken är bredare än 
lång. Emellan klorna finnes en tydlig klodyna. 
