5 Ornithol. Bemærkii. til Norges Fauna. 165 



Redet som lios T. pilaris belagt med fine Stråa, udven- 

 digt som hos T. musicus beklædt med grove Pinde. I 

 Birkeregionen paa Fj eldene ruger den gjerne i Birke- 

 træerne. 



En noget over halvvoxen Unge, skudt paa Never- 

 fjeldved Lillehammer 21de Juni 1870, og af Cand. Land- 

 mark afgivet til Univ. Mus., var 230™"^ lang og 

 havde • endnu Næbknolden vedsiddende. Overnæbbets 

 Længde fra Næseborene er 10™™; Farven sort, oventil 

 med smale rustbrune Kanter; Underlivet har hvide og 

 gulagtige Pletter og Tverstreger. Halens undre Dækfjær 

 ere sorte med en større hvid Plet i Midten og brune 

 Kanter. Skulderfj ærene og de øvre Vinge dækfjær have 

 en graagul Streg langs Spolen; de mellemste Vingefjær 

 og de ydre Dækfjær ere bredt kantede med graagult. 



Omtrent samme Farve havde en fuldkommen udvoxet 

 Unge, som var fløjet mod Telegraftraaden paa Filefjeld 

 9de Juli 1870. Dog ere Kanterne paa de mellemste 

 Vingefjær og de ydre Dækfjær blevne mørkere rødgraa, 

 ligesom Issen er mere ensfarvet brun. Foruden i de vest- 

 lige Kystegne er den funden overvintrende ogsaa i Lan- 

 dets indre Dele, saasom i Ørkedalen (Nissen) og i Vang 

 i V alders (Printz), 



Cinclus aquaticus , Bechst. Saaes yderst talrigt 

 i afvigte Sommer ved alle de vestlige Kysters Elve, men 

 ikke paa de udenfor liggende Øer, hvor de dog vise sig 

 paa deres Streiftog om Vinteren. I Lærdal kaldte s den 

 Tussefugl; i et Par aabnede Individer fandtes ventriculus 

 fyldt med Phryganélarver, Brudstykker af Bembidier, samt 

 diverse mindre Crustaceer. 



Dens normale Rugetid er omkring Midtenll^af Mai, 



