212 Robert Collett. 52 



flere Familier med Dunimger, der allerede vare temmelig 

 store, og dukkede med overordentlig Færdighed. Paa 

 flere Øer holdes de tæmmede, etterat være indfangede 

 som Dimimger. 



Overvintrende Indiv. træffes hele Kysten nedover, 

 idetmindste fra Trondhjemsfj orden af. 



Anser hrachyrhyncJius, Baillon. Eudnu er ikke 

 fuldt coustateret, at denne Art har ruget indenfor Lan- 

 dets Grændser; de i Juni 1867 i Østfinmarken skudte 

 Individer have, efter Prof. Malmgrens Mening, paa Grund 

 af dette Aars sildige Vaar været forsinkede under sit Træk 

 til endnu nordligere Trakter, hvilket ikke synes usandsynligt. 



Den 20de September 1865 blev et Ex. af en Anser 

 skudt ved Christiania (af en Flok, der muligens alle be- 

 stode af samme Art). Dette Ind,, der blev afgivet til 

 Univ. Mus., er tidligere*) bleven opført som A, minutus, 

 men er udentvivl en Form af A. hrachyrliijnclms, muli- 

 gens et yngre Ind., dog i en fra de øvrige Beskrivelser 

 af denne Art temmelig afvigende Dragt. Næbryggens L. er 

 38mm^ Næbbets Høide 24'"'", Bredden 21'""', Tarsen 64""", 

 Mellemtaaen 60"'"' med Kloen 9™"', Vingen 411"'"', Halen 

 125'"'", Bagtaaen 19""". Overnæbbet (i tør Tilstand) mørkt 

 rødbrunt med sort Kam, og gulbrune Sider med mørkere 

 Tegninger; Neglen sort. Undernæbbet brunsort. Hoved 

 og Halsryg uplettet mørkt graabrun. Halsen forresten 

 lysere graabrun; Hele Overryggen mørkt graabrun med 

 blaaagtig Glands og lysbrune Fjærbræmme; samme Farve 

 have de inderste Vingedækfjær, hvorimod Armens ere 

 blaagraa med hvide Fjærkanter, Ilaandens næsteu sorte 



*) Se „Norges Fuglc og deres geographiske Udbvedolse i Lan- 

 det", i Forh. i Vid.-Selsk. for 1868, p. 175. 



