18 



foran og over den lille, rinicle Mund og giver denne Fisk et karakteristisk, man kunde fristes 

 at sige, næsvist, Fysiognomi; den nederste løber under Øjet hen imod llnderkjæven. I>en 

 fremspringende Snude') stoltes indvendig af en tæt under Huden liggende og med denne 

 sammenvoxen Hudknogle, der er cd Tommer bred og c. 2V2 Tomme Imj. I Længde- 

 baMtel mellem Sidekjolene ligge: iMunden, Næseborene, Øjet, Gjællespalten i l.inie med 

 Munden, Øjet noget højere og under den øverste af hine Forhøjninger, Næseborene to 

 Tommer foran Øjet og brystfinnen nedad mod den nederste Sidekjøl. Fra disse to Kjøle 

 skraane nu Kroppens Sider nedad og opad, indtil de mødes i den buede, temmelig skarpe 

 Ryg- og Bugkant. Hygkanten danner en liue fra Rygfinnens Udspring indtil omtrent over 

 Øjets Forrand, hvor den afflades og gaar over i den brede, afrundet-tresidede Næ'se eller 

 Snude; Bugkanten danner strax nedenfor Munden en lille Bugt indad, men strax derefter 

 en svag Udbugtning, som støttes af en Hudknogle-), der har en langstrakt ægdannet Form 

 og er 4 Tommer lang og 2 Tommer bred, hvor den er bredest; under den, i en Afstand 

 af 2 Tommer findes en mindre rundagtig Hudknogle , c. 1 Tomme høj og lige saa bred, 

 og i Mellemrummet imellem dem, men nærmest ved den øverste, endnu en ganske lille 

 Benknude, omtrent af en Nøds Størrelse.^) Nogle Tommer længere nede i Bugkanten 

 ses endelig to , men endnu mindre Hudknogler. — \ Legemets forreste Tredjedel er dets 

 Gjennemsnit sammentrykt sexkantet; derefter er det simpelthen sammentrykt, indtil Legemets 

 Sider, kileformig sammenløbende, endelig modes i Halefinnens temmelig skarpe Rand. 

 Fiskens største Tykkelse, som falder omtrent over Tindingerne, mellem øjet og Gjælle- 

 spalten, er henved Vs af dens største Højde, øjehulen er aflang, dens Længde er V24 af 

 Dyrets Totallængde, dens Højde Vs mindre.'*) Foran øjet. i den Linie, som kan tænkes 

 at fortsætte Øjets Længdeaxe, ligge Næseborene det ene bag ved det andet: begge ere 



') Denne karakteristiske Trjne eller Snude er aiiljdet paa de fleste a;ldre Kigurer al' Ka'nipe-Klump- 

 liske (for tivilke Afbildjilnger der skal blive gjort niErmere rede i det folgende), ineu den omlale.-; 

 næsten aldrig i ældre Beskrivelser (naar undtages Bellinghams og Rafiiiesiiues); Snude- 

 knogler omtales dog (foruden af Wa hl g ren og Harting, som skreve efter IS63) allerede af 

 Gesner, af lianzani (hos »Ozodura Ursinii«) og Bellinghani. Cleland fandt »en stor og 

 flere smaa haarde Plader af Va Tommes Tykkelse i den ud over Munden ragende Forlængelse«, 

 hvilket tyder paa en storre Oplosning af Tryneknoglen i dens Elementer end almindeligt er. 



') Den eneste ældre Beskrivelse som omtaler denne Hudknogle, er atter Bellinghams. Af de senere 

 kan henvises til Hartings (»paa Struhen og langs Bugens Midtlinie iagttoges hist og her Bcn- 

 stvkker af uregelmæssig Form«) og 'Wahlgréns. Om Tilstedevæ,relsen , Størrelsen og Formen af 

 alle disse Hudknogler, saavel Snudens som Halerandens og Bugkantens, overbeviser man sig iovrigt 

 forst med fuld Sikkerhed, naar Huden aflages, til Dels endog forst ved dens Indlorring 



^) Ogsaa hos de senere ved vore Kyster indstrandede og af os undersogte Exenijilarer fandtes flere 

 slige Bug- eller Sirubeknogler . af et lignende ijidbyrdes Storrelsesforhold ; men i H. t. Antal og 

 Størrelse frembyde de iovrigt betydcligo Variationer, dels individuelt, dels afhængige af Fiskens lUI- 

 vikliug og Størrelse, hvorom mere i det følgende. 



*) Selve Øjekuglons Tværmaal var e. l^'/j Toniine. 



