45 



livis Haml enten aldeles ikke er lappet, men lieel, eller i (let hojeste kun viser svage, om 

 end umiskjendeliiie Spor til Bugtninger 'i. Skjimt denne Arts Kandknogler kun undtagelses- 

 vis omtales af Forfatterne, ere de dog altid tilstede, i et Antal af 5 — 7 eller endog 8, 

 sjældnere 4, 3, 2, eller endog kun 1 -). De ere trekantede af rorni og ikke forbundne 

 med nogen sammenhængende Benramme. Kt Hovedkjendemærke 

 for Formen M. Retzii udgjorde formentlig de ejendommelige 

 Tandplader, som, ordnede regelmæssigt i flere 

 Hækker, indtage den indre Del af Kjæven indenfor den 

 skarpe Kjæverand, og hvortil der hos J/. nasits, efter vor Fr- 

 fariug, aldrig fandtes noget tilsvarende; skjønt de aldrig savnes 

 hos ^^ M . Retzii« , ere Retzius, Krøyer og senere Wah Igrén 

 dog mærkeligt nok egentlig de eneste Forfattere , som be- 

 skrive dem^l. At Straalerne have kunnet tælles lettere i Ryg- 

 og Gatfinnen — hos smaa Exemplarer ogsaa lil dels i Hale- 

 finnen — er vel en Folge af den ringere Storrelse. Ogsaa 

 under den Forudsætning, at den store og lille Klunipfisk vare 

 artsforskjellige, niaatte man nemlig antage, at smaa Exemplarer 

 af "Klumpfisken" vilde forholde sig paa samme Maade i denne over- og Underkjæven af j/oia isc^u, 



sete indenfra (jfr. WiihlErcn's Af- 



Henseende, fordi Hudlaget der var tyndere end hos de voxne. biWDinK i'ie. 5-6). 



Straaletallct fandt vi hos de to Exemplarer, hvor vi bedst 



havde Lejlighed til at forvisse os om det, at være I). 18, A. 16, C. 13— li, I'. 13. Hvirveliui- 

 tallet var 16 ligesom hos M. nasus. 1 Benbygningen kunde vi aldeles ikke iagttage nogen 



') Disse Bugtningev ere især Ivdeligc paa et af Exfiiiplaicnie i Museet i Christiania; snilgii. ogsaa 

 Retzius's Beskrivelse. Et slorrc lialvmaaneforniigt Imisnit i Haleliimciis Kaiul ses paa v. Wriglils 

 Afbildning og paa det E ks trom'ske E.xcmplar i Gøteborgs Museum (mon Originalen hcrlil?); lige- 

 ledes paa det under N XIV opforte store Exemplar i Bergens Museum, om livilkel mere siden 

 (jfr. S. 48). 



2) Det forskjellige .\nlal, som opgives for disse Dannelser, kan til Dels hidrore fra, at de egentlig ere 

 dobbelte, to for hver Finnestraale , men ofte saa aldeles sannncnvoxne to og to, at de tielles fov 

 én. Sjette og syvende .Straale foroven konvergere ofte med en fælles Knogle eller Gruppe af 

 Randknogler. - .Naar Risso lader Halcfinnens bageste Omrids dannes af dens brede .Slnialer, 

 kan det kun være disse Randknogler, som han liar taget for Finnestraalernes i liredden udvidede 

 Ender. 



■') Nilssons (Prodr.i Ord -Maxilkc intus laniellosæ- sigte uden Tvivl hertil. Smlgn. ogsaa Willughby 

 "maxillæ duræ , interius cultri iustar aenta-, anterius asperæ velut transversis dentium ordinibus- 

 (Ordene "anterius» og .interius« ere blevne forbyttede). Yarrell skriver: «Jeg skylder Hr. Couch 

 Underkjævebenet af en Klumplisk af betulelig Storrelse. Vderranden af dette Ben, i en Længde af 

 3 Tommer langs med Forsiden ilivori der ikke er nogen Kloxning) er dækket lige til Kanten muil 

 el small Emaljebaand; derimod har Indsiden i .Nærheden af Midten Hore niat-perleaglige Tænder, 

 nogle af dem tynde og flade, med en skjærende Kant; bagved dem andre, mere cylindriske, korte 

 og lemmelig spidse." Cfr. ogsaa Couch (Histr, p. 379). 



