48 



Rys- of? fiainiincii vare liojere og smallnre end ellers hos M. nasus^ otr ligeledes var llale- 

 (iiinen (yndere, mere helrandet , dens Kaiidknogler svagere og mindre sammenhængende 

 indhyrdcs, selve Finnen ved en hred llndhræmme sal i Forbindelse med Hyg- og Galfinne. 

 Desværre manglede Kjæverne, og del knnde derl'or ikke afgjores, om delte Kxeinplar nær- 

 mest var en nng M. nasiis eller en M. Retzii eller, hvad vistnok var det sandsynligste, en 

 Overgangsform mellem hegge. — Det bergenske Exemplar opbevares i Spiritns og er 

 dradil I.S;V.) ved llalseno og at Kjnbmand .1. S midi indsendt til Mnseet. l'dmaalingerne af 



d(!ttc, næslen 3 Fod lange Exemplar ere givne S. \A 

 nnderNr. 14. Haleranden savner de Indsnit, som 

 ellers ndmærke M. nasus, og danner en aldeles 

 jævn IJne, med Undtagelse al' et nimll Ind- 

 snit (ligesom paa von Wrights Albildningl, 

 rormodenllig dog hidrnreiide Ira en Beskadi- 

 gelse, llalerandknoglernes Antal angiver Dr. 

 Koren til 0. "Snudeknoglen I" huj og lige 

 saa bred." ()in IJugknoglen er noteret (Ltk.), 

 at den var "lydelig men ikke sa'rdeles stor«; 

 KJ anerne synles al l'orholde sig som hos 

 M. nasHSj og navnlig mangle de indre Plade- 

 lænder; men (efter hvad ('.onservator ivoren 

 bar meddelt os) har den dog "sniaa Knnde- 

 laMider bagved Kjæveranden.» lir. Dr. Kuren 

 skylde vi ligeledes del Folograli , hvis Omrids 

 gjengives al' vedføjede Figur. Ogsaa delle Ex- 

 emplar lydes vist allerbedst som en Over- 

 gangsform mellem M. nasus og M. Retzii. 

 Hvad der iøvrigt kan tale for denne Anskuelse er folgende : Alle typiske Exem- 

 plarer af M. nasus ere 2^2' lange eller derover, alle typiske Exemplarer af M. Retzii kun 

 24" eller derunder. Man kjender altsaa forsaavidt ikke M. nasus som ung, og der er i 

 denne Henseende intet i Vejen for, at .1/. Retzii kunde være netop denne Unge. 

 Sannnenligner man iVIaaltalleue for en Hække Individer af begge Former, \il man \el linde 

 en vis individuel Variation, i Forholdet mellem llnjde og Længde, Finnernes Længde osv., 

 én er lidt kortere, en anden lidl længere, én har længere, en anden kortere Finner, men i 

 det bele laget er den større Form forholdsvis længere og mere kortllnnel, den miiulre 

 kortere og mere laugruuiel. Mellem el Forhold mellem Højde og Længde som I : 1,8 a I," 

 paa den ene Side, og I : I, ri a I, c eller endog 1,7, |iaa den audeTi Side, er der jo alle 

 Overgange. — Selv om den typiske M. nasus allid havde Haleranden sUerkl bnglcl eller 



En CII. 3 Fod lang Klniiipfisk , Overgangsform mellem 

 ^foln nafits og J/. 'Retzii' (Bergens Museum). 



