74 



i det tidligere Individ fra Sevedn fandtes der i Munden op Maven andet end Tang, især 

 JJændeltang; Levninger af spiste Dyr iagttoges liveri^en i Maven eller i Tarmen. 



Det vil ses, al for saa vidt der overhovedet er fnndet noget i Mola'emes og Han- 

 zaniernes Tarm elier Mave, nden Slim og Indvoldsorme, har del i de allerfleste Till'ielde 

 været Havplanter, Alger eller IJændellang, stnndom med enkelte levende Dyr af for- 

 skjellig Art, der maaske knn tilfældigt ere fulgte med Tangen. De fleste Zoologer synes 

 derfor ogsaa at være af den Mening, at Klumpfiskene ere herbivore , tangædende Dyr, 

 en Mening, som vi rigtignok aldeles ikke kunne tiltræde , men tværtimod anse for en ube- 

 rettiget, noget overilet Slutning af den ubestridelige Sandhed, at man i mange Tilfælde 

 har fundet deres Mund og Mave fyldt med Tang af forskjellig Art. Men i alle disse Til- 

 fælde har Fisken været udenfor sin sædvanlige Livssfære , befundet sig under abnorme 

 Forhold, som oftest dod eller med meget svagt blussende Livslys. Den Antagelse er der- 

 for lilladelig, al Fisken efter tilfaddigt, f. Ex. ved Storm, at være kommen udenfor det 

 Havbælte, som er dens rette Hjem og yder den sin tjenlige Fode, nde af Stand til al tinde 

 (dier skalle sig denne, griber, tvungen af Hunger, til et Fodemiddel, der er den alt andel 

 end tjenligt. Thi som et saadant kan man ikke betragte den friske eller raadne, utyggede 

 Tang, som fyldte Maven paa flere af de af os undersøgte Individer, alier mindst for et 

 Dyr med den for delle ejendommelige Organisation af Fordøjelseskanalen — den lille Mave, 

 ind i hvilken Galdegangen aabner sig, med den villøse, larmlignende Karakter o. s.v., hvorom 

 vi henvise til Anatomernes lieskrivelser og til denne Afhandlings næste Afsnit. 



Der har da heller aldrig været Spor til, at Planlel'oden var nndergaaet nogen For- 

 døjelse, saa lidt som til Dannelse af Exkreinenler , bestaaende af ufordøjelige Planterester; 

 Svælg og Mund have været fyldte dermed, men til liden eller ingen Nytte for Fisken. Paa 

 den anden Side vil det erindres, al de eneste, der have haft Lejlighed til al undersøge 

 aldeles friske og friskdræbte Individer med et ludhold i Maven paa selve Havet, nemlig 

 IJennell og Dall, have fundet en ganske anden Slags Føde i den, nemlig Uheksprulter 

 og Vingesnegle, altsaa dyrisk Føde. Om deres normale Fødes sandsynlige Beskaflenhed 

 gjør Embleton, slottet paa sin Undersøgelse af Fordøjelseskanalens Bygning, nogle i 

 Hovedsagen meget rigtige Bemærkninger, af hvilke vi her ville gjengive det væsentligste. 

 Efter al have vist, at del for Tarmen betegnende hos denne Fisk ufortsa'lter sig ualmin- 

 deligt højt op, saa at det berøver Maven en Del af dens Specialitet og indskrænker Mave- 

 Fordøjelsen til del mindst mulige«, bemærker han, »at uaar man skal dømme efter Formen 

 af Munden, Tænderne og Timgen, skulde man formode, at Klumpliskens l'nde maa vum'c 

 blød, let al faa fat i, ikke voluminøs men af en vis "sapidity« ; af Mavens larmlignende 

 IJeskallenhed , af Tilstedeværelsen af Taruilrevler i selve Maven, af den Omstændighed, at 

 (Jalden udgydes i denne, og at der hverken er nogen Maveportklap [dette er dog ikke 

 ganske riplipll eller Mavespytkjertel tilstede, er der endvidere (Irund til at antage, al Foden 



