76 



polliese, om hvilken vi oveiilur iidlalte, at vi ikke kiiiide skænke den vorl fulde Uilald. 

 Det bekræfter den unægteligt, for saa vidt den viser, at Kluinpnskene virkelig kunne tage 

 slig Næring til sig; af andre Kilder vide vi jo, al visse Hløddyr ligeledes kunne tjene dem 

 til Føde, og for saa vidt liar l)r. E.'s Anskuelse staaet sin Prove. Men skjnndt disse vore 

 Undersøgelser altsaa dog gav dette Resnltet og navnlig viste, at Tarmslimen kan skjule 

 Rester af tidligere Maaltider, der let overses ved et mindre indtrængende Eftersyn af 

 Fordøjelseskanalen, er dermed Gaaden vel ikke løst. Vor vildfarende og i nogen Tid om- 

 drivende eller omflakkende Klumpfisk kan godt have slugt en Stime Ilyperiner, som den 

 mødte paa sin Vej, uden at dette, saa lidt som de Meduser, Vingesnegle, IJlæksprutter og 

 Aalelarver, andre have fundet i den, behøver at være dens naturlige Føde. At Dyr med 

 en saa lille Mund og saa svag Bevægelsesevne skulde ernære sig paa lignende Vis som 

 Makrel- eller Silde-agtige Fiske, er højst usandsynligt. Det er utænkeligt, at de paa deime 

 Maade skulde kunne faa den Fode, de behøve, i tilstrækkelig Mængde, og Ueskail'enheden 

 af dens Kjæver, disses Slid o. s. v. lader sig aldeles ikke bringe i Forbindelse dermed. At 

 vor sidst undersøgte Klumpfisk havde fyldt sig fornemmelig med den raadne Tang, som 

 samler sig paa de rolige, dybere Steder i vore lave Mave og Indvande, og at den ligesom 

 Walilgréns havde taget denne til sig i Totter, kan dog maaske give et Vink om, at del 

 egentlig er det kalk- og kiselrige Hnnddynd med dets Indhold og Indblanding af andre 

 Organismer, som udgjør deres naturlige Føde. Kjævens, Mundhulens og Fordøjelses- 

 kanalens Beskaffenhed synes os at stemme særdeles vel med denne Hypothese; men denne 

 er endnu ikke støttet af positive Iagttagelser. Fortsatte Undersøgelser af Tarmslimen hos 

 friske og friskdræbte Individer, anstillede paa selve Oceanet, ville muligvis kunne afkræfte 

 eller bekræfte denne Gisning, som vi kiin give for, hvad den er: den Formodning, over 

 mod hvilken vore Overvejelser af de hidtil for Dagen komne Kjendsgjeruinger mere og 

 mere have trængt os, men en Formodning, som endnu kun kan fremtræde i meget ube- 

 stemte Omrids. Det er maaske efter vor Hypothese vanskeligt al forklare , at Langhalse 

 {Conchoderma) gjentagne (2) Gange have kunnet fæste sig paa Kjævernes I udside og udvikle 

 sig der (hængende ud af Munden, forudsætte vi). Men hvilken anden Hypothese frembyder 

 ikke lignende eller større Vanskeligheder? 



Dette er ikke den eneste Gaade, som Klunipfiskenes Naturhistorie endnu byder os. 

 At de, skjønt rimeligvis hørende hjemme i selve Dybet, stundom eller ret hyppigt komme 

 op til Overfladen, har sin Analogi hos mange andre Dyreformer, saa vel Fiske som Bhek- 

 sprntter, Krebsdyr o. s. v. Og i nogle af de Tilfælde, hvor de ere fundne døde eller halv- 

 døde ved Stranden eller i Indvige og Fjorde, kan man forklare sig deres abnorme Tilstand 

 derved, at de tilfældigt vare komne under Naturforhold, som ikke bøde dem den Forplej- 

 ning, hvortil de vare vante, og som deres Natur krævede, at de derfor vare matte af lang- 

 varig Sult eller døde Hnngersdøden. Men i mange andre Tilfælde, hvor de ere fundne 



