78 



underliggende Lag« , men hans hele Udtalelse forekommer os mere at ligne en paa løse 

 Traditioner og Suppositioner opstillet Theori end en paalidelig Kjendsgjerning. — Det fore- 

 kommer os utænkeligt, at der ikke skulde foreligge mere bestemte Heretninger om, at 

 man havde set disse store, lysende Skiver bevæge sig gjennem Vandet, hvis de virkelig 

 vare selvlysende som Pyrosomerne f Ex. Men efter saadanne Beretninger have vi for- 

 gjæves søgt. 



Den anden Egenskab, som Traditionen vil hævde dem, er en stor Olierigdom 

 eller Fedme. Hen ene Forfatter efter den anden') udtaler sin Forundring over, at han 

 ved Kogningen hverken fik Tran eller (Mie af den. Vildfarelsen synes oprindelig at være 

 opstaaet ved den overfladiske Lighed, som Hudens tykke Inderlag i frisk Tilstand har med 

 et Spæklag, ja den har endog forledt enkelte, især ældre Forfattere, til aabenbart urigtige 

 eller i al Fald untijagtige og vildledende Angivelser i denne Retning. Sandheden er, at 

 hverken deres Hud eller Kjød er fedt, hvorimod den store Lever er overordentlig fed og 

 olierig. Rigtignok omtaler ogsaa i den seneste Tid IVlc Coy, at man i Nyholland fanger 

 Klumptisken for at tilvirke Olie af den, men han siger ikke noget om, hvor i Legemet 

 denne Olie. indeholdes, og der kan næppe være Tvivl om, at del er Klum[)fiskens "Lever- 

 tran«, hvprpaa der tænkes. 



Der er endnu to Ejendommeligheder, som man har tillagt Klumpliskeue, og som 

 her skulle berøres i Forbigaaende ; den ene er det Farveskifte, som Duhamel omtaler 

 saaledes: »Idet den kom op af Vandet, var den hvid, men den skiftede hvert Ojeblik Farve, 

 undertiden gik den hvide Farve over i blaat med røde Pletter, til andre Tider syntes den 

 brun, spillende snart i det Rlaa, snart i det Røde«. Andre Iagttagelser af dette Fænomen 

 haves næppe. Den anden er den gryntende eller sukkende Lyd, som flere Forfattere 

 (f. Ex. Rondelet, L>uhamel, Parlhyi have hørl fangne Klumpfiske udstøde, og som 

 man derfor lige saa lidt tor frakjende dem som enkelte andre Fiske af Pectognathernes 

 Familie; Du hamel har vel endog tildels deraf taget Anledning til at kalde dem »Sngrise« 

 (Pore de mer), hvortil dog ogsaa Trynen og den formentlige Fedme kunde give ham Anledning. 



Vi ville slutte dette Afsnit med nogle Remærkninger om Snyltedyrene hos 

 Klumpfiskene'^). Det er bekjendt nok, at den almindelige Klumptisk {Mola rotundu) er 



') ,Ifr. Rondelet, Bailuw, l'laiiciis, La c c ji ede, lie 1 1 in gh am , Lien ard, S turer. 



') Nærmere Oijlysnini; om KInmjilislicns Snyltedyr vil man, foruden lio.s de nedenfor na;vnle Korfatlere, 

 (inde hos Kroyor (Danmarlis Kisl<e 'i. Ud, .S. 715 og Naiurh. Tidsskr. I, 1837), Diesini;, v. Ue- 

 ncden og Olsson. Det er naturligt, at i mange Tilfielde have Klumpfiskenes Beskriverc ikke be- 

 tegnet de fundne Snyltere rigtigt eller med tilstrækkelig Bestemthed, men man vil dog i Alminde- 

 lighed kunne slutte sig til Saujmenhængen. I'eitellaen, der er beskrevet af Per c oval Wright 

 under Navnet P. ort/tai/onscj, omtales saaledes af Storer som «r.S(igiltn' — han iagttog den isa'r i 

 Nærheden af Finnernes Basis, med Conchodcrma virfiattim — , og Kneelnnd ife White (Proe. Boston 

 Soe. VL 1850, p. 396 og Wi), der fandt den i stor Mængde omkring Ryg- og Cattinnnen, slikkende 

 1 — 2 Tommer dybt i Kjodet, benævne den »P.filosa«; paa den sad ligeledes talrige E.xemplarer af 



