80 



den s.imine eller en eller lo nserstaaendc paa Gjællerne (Trisioma rudolphianvm \eoccineum, 

 maadatum, Molæ] og papillosuni) ; der er der ogsaa fundet en lille Distom (/>. coitlortuin Rud.)'). 

 Snyltekrebsen Læmargns mnricatiis Kr. synes især at sidde paa det blødere Hudbælte, som 

 forbinder Halefinnen med Kroppen, men forekommer ogsaa andet Steds paa denne. Ogsaa 

 en Kaligin (LepeophtJieiriis monacantlms Heil.) er iagttaget paa Huden af Klumpfisken, den 

 samme eller en anden Art paa dens Gjæiler^). I Huden har en stor Penella [P. orthago- 

 risci Wright ) ofte Sæde. Paa Gjællerne sidder den store med Læmargus nær besla^gtede 

 Cecrops Latreillii ofte i stor Mængde. Tilstedeværelsen paa Huden af en tredie Pandarin- 

 form antydes af G ouch (Hist. p. 380, den midterste Form B med de lange Æggetraade); 

 maaske kan den sammenstilles med den af Krøyer (Natnrh. Tidsskr. I, p. 496. t. V, fig. Dl 

 som en formentlig Udviklingsform af Læmargus muncatus beskrevne Snyltekrebs. En 

 Girriped , Conchoderma virgattmi — et af de mest karakteristiske pelagiske Dyr, der ogsaa 

 sætter sig paa Finhvalens og Sværdfiskens Peneller, paa Skibe, Drivtømmer o. s. v. — sidder 

 ofte paa Penellerne eller Læmargerne , undertiden paa selve Fisken , f. Ex. i Mundvigene, 

 som Heinbardt iagttog det. (De to c. 2 Tommer lange Individer af Slægten "Lepas«, 

 som vare fæstede til Indsiden af Næbet eller Kjæbeu paa det Jacob 'ske Exemplar, og i 

 hvis Tilstedeværelse paa dette Sted den nævnte Forfatter ser et Bevis paa, at Dyret ikke 

 kunde have brugt sine Kjæver til at tygge haarde Ting, har sikkert tilhnrt liiu Conclioderma- 

 Art.) I Rygfmnemnsklerne er der fundet en uudviklet Bændelorm {Gymnorhynclms reptans 

 eller horridiis] og en særkjnnnet Ikleform [Distomnm Okenii Kidl.). Leveren kan være 

 aldeles gjennemvævet af talrige Blærebændelorme [Aidhocephalus elongatus), der ogsaa kunne 

 have Plads i Tarmkrøset, og Fordøjelseskanalen indeholder Bændelorme {Doilniocephalus 

 microceplialus) ofte i stort Antal, 2 Distomer (Disloma viacrocoiyle og nigrofiavum) og maaske 

 en Ascaris [A. orihagorisci) ; naar hin Bændelorm ogsaa opgives fra "Gjællernen, er dette 

 vel at forslaa saaledes, at de ere komne ud i Gjællehulen ved en Opgylpning fra Maven, 

 efter at Fisken er fanget eller strandet. De af disse Snyltedyr, som vi selv have iagttaget, 

 vare langt hyppigere paa eller i de kæmpestore Individer af Klumpfiske end paa de kun 

 halvstore , og alle foreliggende Erfaringer tyde paa , at disse l'iske ere endnn svagere 

 besatte med indre og ydre Snyltere som yngre ^) {Mola Retzii]\ al Snylternes Antal og 



') I "Notes 011 trematode parasites of fislies« (Pioced. of tlie Unit. St. NaI. Miiseuiii, Vol. XX, Nr. 1133. 



189S) nævner Prof. L i ii t o ii U Arier tnndne paa Mola mola, nemlig Tristonwm rndolphianum Dies. 



icoccinewm Duj.), Distoniuni, macrocotijlc Dies., D. lontortum Und., D. nigroHarum Rud. og en 



ny Art, D. foliafum n. sp. 

 *) Coucli (Hist. p. 380) liar en utydelig Afbildning af en CaligHS af Mola'ens (j,iæller, og paa dette 



Sted fandtes der ogsaa en Caligus-\rl paa et i Cliristiania Fjord fanget Exemplar. Den af Heller 



l)eskrevnc Art siges derimod at være taget paa linden, og der angiver La font jo ogsaa at liave 



fundet eii Caligug. 

 ') Det lidet, Enilileton anforer om Indvoldsorme hos den af ham saa omhyggeligt undersogle niimlre 



Kliiinplisk, synes ogsaa at antyde, al de kun i ringe Ma'ugde have va'iel tilstede. 



