87 



tciniiielii; vovelist at tolke det lier anlydede Organ . ("gioiniis«) som Ætrgestokken, skjont 

 ilet ikke er let al indse, li\ad del ellers skulde va're. Ogsaa Re di har nogle Oplysninger 

 om Maven og Tarmen. De vigtigste anatomiske Oplysninger fra en tidligere Tid finde vi 

 imidlertid hos Planens, som til den Dag idag er den eneste, der har været saa heldig 

 liaade al knnne undersøge anatomisk en typisk Mola og den mere afvigende lianzania 

 ftnincata). Om denne sidste, som P. (desværre! nndersogte forst, hedder det, at Galdeblæren 

 aabner sig med en stor Kanal . som har en af mange Klapper indsnævret Aabning , ind i 

 IMiodenum, livorimod den hos Mola frotunda) udtrykkelig siges at aal)ne sig ind i selve 

 Maven, som \i (og andre) jo ogsaa have finidet det. Endvidere faar niau det Indtryk af 

 P.'s to Afhandlinger, som rigtignok ere skrevne med 20 Aars Mellemrtnn, at Huden hos 

 Ranzanieu maa savne det bruskagtige Ihiderlag, der fandtes hos de ægte Mola tv. Dette 

 Lag veed P. nemlig meget godt at skjelne fra det egentlige Kjod , som udtrykkelig siges 

 kun at være tilstede i ringe iMængde og al sidde last til Rygraden og de andre Knogler. 

 Skelettet skildres endelig hos Mola rotunda som "brnskagtigt ligesom Rokkernes«, medens 

 del bos Ranzaniii beskrives som haardt. Da ingen senere Forfatter har oplyst Elanza- 

 uiernes indre Rygning med Undtagelse af iteanregard (Benbygningeni, er det ikke uvig- 

 tigt al fastholde disse anatomiske Forskjelligbeder lil na'rmere Provelse. Naar P. formoder, 

 at del af ham undersøgte Individ af li. truncaUt var en Hun, fordi «af de to ydre Aab- 

 iiinger forte den ene ind i en oval, torumniel(?i Blære, som indeholdt en kjerlelaglig .Masse, 

 liNori der maaske var ufuldkomne Æg«, synes det virkelig at være Æggestokken, som her 

 første Gang erkjendes som saadan. I del Hele maa man indrømme P.'s Arbejde en hoj 

 Rang for sin Tid. Domsma førte ikke Kundskaben om den indre Rygning meget videre; 

 hvad der findes om det samme Æmne hos Lacépéde (tildels efter Notitser af C uvier), 

 ei' ligeledes ubetydeligt.) 



Del lykkedes os ikke, samtidig med at Skindets .Vftagelse, Præparation og Udstop- 

 ning maalte varetages, al konservere det blode og svampede Skelet af Sevodø-Klnmpfisken 

 saa godt, at vi derpaa alene turde vove al begrunde en Fremstilling af denne Arts Ren- 

 bygning. Derimod have vi senere kunnet undersøge Renbygningen paa nogle til Dels 

 yngre Kxemplarer af samme Art, som i Aarenes Lob ere drevne op paa vore Kysler. 

 Herpaa er den følgende Reskrivelse griuulel, men vi have tillige kunnet benylle et af af- 

 døde .\iljunkt Lorentzen fortræffelig præpareret Skelet af den mindre Klumpfisk {«Mola 

 Jietzii«), hvilket tidligere opbevaredes i Spiritus i Universitetets fysiologiske Museum. 



De to Træk, som falde mest i Ojnene ved Retraglningen af et Klumpfiske- 

 Skelet'), ere Knoglernes blode, svampede, trævlede og vandfyldte IJeskalTenhed og 



'i Klumpfislienes Benbygiiing er iovrigt tidligere besltrevet i\f Goodsir, Cleland og Wellenbergli , 

 udfuiligst fremstillet af denne sidste. Kniielte iNotitscr findes dels lios liere andre Koil'attere . der 

 mere liave ofret Klumpfiskens biede Dele deres Opmærksomhed, dels spredte i Da res te og 

 Hollards Afhandlinger over Peclognathenies Anatomi i "Annales des sciences naturelles, S^mo 

 serie, t. XII og XIV, og 4*'"^ serie, t. VIII; til Dels ere de urigtige, som naar Dareste (I. c. XII, p. 7G, 

 XIV, p. 112) lader Operculum ng Snboperciiliim kun danne ét .Stykke, eller naar Hollard (VIII, 

 p. 285—311) lader de forreste Rvgtinne være .fordoblede., hvilket ikke er skikket til at give en 

 rigtig Forestilling om Forholdet, eller naar samme ip. 304 og 312) tillægger Klumpfiskeiic et eget 

 Urohyale. Kroyers lieskrivelse, der aabenbart er udfort efter et tørret Skelet, er i flere Punkter 

 ikke heldig. Det hedder saaledes: «Knoglerne, især Hovedets, smelte tildels saaledes sammen, at 

 det bliver vanskeligt at belegne deres Grænser og Form med Nojagtighed- — hvilket maa fremkalde 

 næslen lige saa urigtige Forestillinger om Forholdet, som naar det hedder, at "Mellemkjævebenene 



