3-i 



sin ärsberättelse för 1892 framhällit, hur det »vore önsk- 

 ligt, om för alla platser, der helsovärdsstadgans bestäm- 

 melser för rikets städer tillämpas, äfven ordningsstadgan 

 künde blifva gällande j ernte lämplig byggnads- och brand- 

 stadga», hvadan äfven ur sundhetens synpunkt värunder- 

 däniga ansökan mäste hällas för väl motiverad *). 



Pä grund af hvad sälunda anförts och med hänvis- 

 ning säväl tili vära bäda äldre ansökningar i ämnet och 

 Morlanda kommunalstämmas underdäniga hemställan om 

 nädigt bifall tili dem**), som äfven tili Orosts och Tjörns 

 Fiskeriförenings utförligare motiverade underdäniga ansö- 

 kan om vidtagande af ätgärder för tillämpningen ä fiske- 

 lägena i bohuslänska skärgärden af ordningsstadgan och 

 brandstadgan för rikets städer***) fä vi alltsä i djupaste 

 underdänighet hemställa, 



det täcktes Eders Kongl. Maj:t, med ogillande af 

 Eders Kongl. Maj:ts befallningshafvandes ifrägava- 

 rande utslag, i näder förordna, att äfven ordnings- 

 stadgan för rikets städer skall i tillämpliga delar 

 vara gällande för fiskeläget Ellös i Orosts vestra 

 härad. 

 Ellös i november 1893. 



Underdänigst. 



(Underskrifter). 



*) (Nils ( son, J.,) Forste provinsialläkarens ärsberättelse öfVer helso- 

 och sjukvärden inom Göteborgs och Bobus län är 1892. Göteborg 1893, 

 sid 31. ( Ut 9- anm -) 



**) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1892, sid. 381—384; 1893 sid. 19—22. 



(Utg. anm.) 



***) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1886, sid. 172—176; 1893, sid. 23—31. 



(Utg. anm.) 



