48 



säte, med undantag för fall, hvarom nedan i §§ 2 och 9 

 stadgas, rättighet att idka och sig tili fördel använda. 



2. Byggande af fiskeverk eller utsättande af ryssjor 

 och liknande faststäende fiskeredskap vare dock, med 

 under följande § nämnda undantag, icke (utan Konungens 

 för viss tid särskildt gifna lof) tillätet i fiskevatten, der 

 enligt föregäende stadgande en hvar rikets undersäte är 

 fiskeberättigad. 



§2. 



1. Saltsjöfisket inomskärs är, med här nedan i §§ 

 3, 4, 5 och 9 nämnda undantag, deras enskilda egendom, 

 som Strand och holmar deromkring ega. 



2. Vid öppna hafsstranden säsom ock utom skären fär 

 jord- och strandegaren eller, der fisket utanför stranden 

 tillhör annan, denne ej sträcka sin enskilda rättighet i 

 fiskevattnet vidare, an landgrundet räcker, som vid stran- 

 den ligger och derifrän utlöper. Är ej lagligen bestämdt, 

 Tiuru längt sädant landgrund i hafvet sig stracker, da mä 

 under den enskilda rätten inbegripas allt det vatten, som 

 finnes tili och med etthundraättio meter frän det stalle 

 invid stranden, der ständigt djup af tvä meter vidtager; 

 fiskerättsegare vid stranden dock ensam medgifvet att an 

 längre ut använda vattnet för fiske med frän landet ut- 

 satta ryssjor och liknande faststäende fiskeredskap och ej 

 heller förment att lagligen göra gällande det anspräk ä större 

 omräde i fiskevattnet, hvartill han kan anse sig befogad. 



3. Om afgärda bys och bolbys fiskerätt i saltsjön 

 vid Strand, som ligger i den förras rätta intagor och häg- 

 nader, urskils i 19 kap. 2 § byggningabalken. 



4. Oskift fiskevatten i saltsjön nyttje de, som deri 

 rättighet hafva, dervid hvad (i § 3 mom. 3, § 7 och § 10 

 mom. 3) nedan är stadgadt om fiske, i hvilket flere ega 

 deltaga, länder tili efterrättelse. Sädant fiskevatten mä ej 

 skiftas, utan förblifve samfäldt, ändock att landgrundet 

 med hvad detsamma vidfästadt är deladt är eller varder. 



