49 



5. Endast den, hvilken landgrundet eger eller laglig 

 enskild rätt dertill hafver, mä bygga fiskeverk eller utsätta 

 ryssjor och liknande faststäende fiskeredskap i fiskevatten, 

 hvarom i denna § är stadgadt; och skall, der landgrundet 

 är oskiftad samegendom, rättigheten i fräga tillkomma del- 

 egarne i den mon, de i landgrundet hafva lott. Dylika 

 fiskebragder mä ej pä sädant satt byggas eller utsättas i 

 sjön, att den ena blifver tili men för den andras fiske; 

 och ege Konungens befallningshafvande för den skull pä 

 rättsegandes begäran att, efter fiskerättsegarnes hörande, 

 bestämma huru vid dessa fiskeredskaps anordnande bör 

 förfaras. Öfver sädant Konungens befallningshafvandes 

 beslut mä klagan föras i den ordning, som för ekonomi- 

 mäl i allmänhet är stadgad. 



§3. 



1. I Norrbottens, Vesterbottens, Vesternorrlands och 

 Gefleborgs län mä, med här nedan i §§ 5 och 9 nämnda 

 undantag, en hvar rikets undersäte oqvald idka gemen- 

 samt strömmingsfiske med jordegaren äfven under annans 

 Strand, sä framt denna bestär af skogsmark eller sten 

 och ej af äker eller äng, sedan jord- eller strandegaren 

 under fisketiden njutit sina tvänne fridagar, nemligen män- 

 dagen och onsdagen, tili första drägten i varpet, da han 

 är närvarande och vill detta utan onödigt uppehäll nyttja. 



2. Ingen svensk undersäte mä i annat fall, an i mom. 

 5 sägs, kunna stängas ifrän nyttjandet, vid hvilkas strän- 

 der det vara mä, af det ymniga fisket af stör sill vid rikets 

 vestkust; och gälle detta stadgande utan inskränkning jem- 

 väl af de enskilda rättigheter, hvilka i 9 § omförmälas. 



(Samma lag vare ock för sillfiske i Östersjön, hvar- 

 est nägon ymnighet deraf sig visa kan.) 



3. Der fiske mä vid annans Strand idkas, ega de 

 fiskande, med här i nästföljande tvänne moment stadgade 

 undantag, att vid fisket, utan landslotts betalande derför 



