kronan förbehällna, hinder ej mä läggas för strandegare 

 att i samma vatten annat fiske nyttja. 



2. För den, som, pä grund af i denna § anförda 

 laga fang, eger fiskerätt vid annans Strand, lande i till- 

 lämpliga delar tili efterrättelse vid denna rätts utöfning, 

 hvad här (i § 2 mom. 4, § 3 raom. 3, § 7, § 8 mom. 3 

 och § 10 mom. 3) finnes stadgadt för fiske, i hvilket flere 

 ega deltaga. 



§ io. 



1. Fiskerättighet, som hör tili jord, hvilken ät nägon 

 upplätits, tillkomme samma jords innehafvare, der ej annor- 

 ledes aftalats. 



2. Fiskerättighet, som hör tili mark, hvilken säsom 

 tyistig blifvit under förbud stäld, mä ej nägon af de tvi- 

 stande ütan öfverenskommelse nyttja. 



3. üti fiskevatten, som är för flere gemensamt och 

 odeladt, mä ej en delegare utan de fleste öfriges samtycke 

 uppläta fiskerättighet tili nägon, som ej är delegare. 



§ IL 

 Utländing vare ej tillätet att ä rikets omräcle idka 

 sädant fiske, som, efter hvad i det föregäende är sagdt, 

 icke är enskild egendom, utan innevänarne i orten eller 

 alla rikets undersätar tillkommer, sä framt ej genom af- 

 handling eller annorledes rätt dertill är honom medgifven; 

 skolande detta förbud dock icke ega tillämpning ä danske 

 undersätars fiske ä svenskt omräde i Öresund, sä länge 

 motsvarande rättighet lemnas svenske undersätar ä danskt 

 omräde i Öresund och i afseende pä sillfisket äfven vid 



Bornholm. 



2 kap. Om fisklecl. 



§ 12. 



1. I hvarje elf, ström, a eller sund skall vattenled 



för fiskens gang i det djupaste vattnet, sä att all fisk 



framkomma kan, under heia äret utan afbrott lemnas 



öppen och fri frän all fiskeredskap och byggnad tili en 



