71 



§ 2 m. 2. 



Projekt tili allmän stadga för rikets fisken 1762, § 6 

 m. 1. — Allmän stadga för rikets fisken 1766, kap. 2 § 

 6. — Utkast tili författning om fiskerierna i Nordsjön 

 1847, § 2. — Fiskeristadga 1852, § 2 mm. 1, 2. — För- 

 slag tili fiskeristadga 1883, § 2 m. 2. — Utlätanden öfver 

 1883 ärs förslag tili fiskeristadga 1884—1885, sid. 23, 

 54—55, 93—94, 100—101, 104, 108, 110—111, 114—115, 

 125—126, 221—222, 271, 281, 286; 1886 sid. 72—74, 76. 



Ännu uti 1762 ärs projekt tili allmän stadga för rikets 

 fisken hade ordet landgrund fätt med bänsyn tili förhäl- 

 landena säväl inomskärs och i hafsbandet som utomskärs 

 och vid öppna hafsstranden bibehälla sin ursprungliga be- 

 tydelse att blott beteckna den strandegaren frän älclre 

 tider tillhörande hafsbottnen under den grunda delen af 

 vattnet närmast stranden (tili och med marbacken, der 

 sädan fans); men genom 1766 ärs allmänna stadga för 

 rikets fisken gjordes heia hafsbottnen och allt vattnet inom- 

 skärs tili Strandegarnes enskilda egendom (säsom väl huf- 

 vudsakligast byallmänning), hvarigenom begreppet land- 

 grund för vattnet inomskärs förlorade sin forna rättsliga 

 innebörd, hvilken endast bibehölls med hänsyn tili vattnet 

 vid öppna hafsstranden och utomskärs. 



Vid bestämmandet af landgrundets utsträckning i öppna 

 sjön har här för motständs undvikande den 1852 stad- 

 gade, fast allt annat an lyckligt funna, gränsen bibehällits 

 utan annan ändring, an att matten i famnar utbytts mot 

 matt i meter, hvarigenom strandegarne tillskyndats en i 

 verkligheten omärklig vinst, enär 1 famn och 100 famnar 

 motsvaras af 1,78 och 178,u meter. (Om det för de icke 

 strandegande fiskarena lämpligaste sättet att bestämma 

 landgrundets gräns är nedan ordadt under § 4 m. 3). De 

 obetydliga ändringarna i öfrigt afse att tillmötesgä frän 

 de skänska länens landsting uttalade önskningar eller be- 

 fästandet af enskild rätt tili fiske med faststäende ryssje- 



