78 



fisken 1765. k. 2, § 7 m. 1 p. 2, m. 2, § 9. — Allmän 

 stadga för rikets fisken 1766, k. 2, § 7 m. 1 p. 2, m. 2. 

 — Förslag tili förnyadt reglemente för fisket 1840, § 25 

 m. 1. — Utkast tili författning om fiskerierna i Nordsjön 

 1847, § 3. — Fiskeristadga 1852 § 3 m. 2 p. 1. — För- 

 slag tili fiskeristadga 1883, § 3 m. 2 p. 1 (Betänkande, 

 sid. 14, 58). 



Jemför vidare: Plakat och päbud angäende ett regle- 

 mente, som vid sillfisket i akt tagas och observeras skall, 

 1666, § 11. 



Uti 1762 ärs projekt var i § 8 detta moment affat- 

 tadt sälnnda: »Da sill och annan saltsjöfisk vid stränder, 

 holmar och skär, som enskilde jordegare tillhöra, uti den 

 ymnighet tillstöter, att desse icke forma densamma att 

 berga, fänga och sig nyttig göra, bör det ej vägras andre, 

 som dertill hugade äro, att med jordegare i slikt fall uti 

 fisket deltaga, när de sig dertill anmäla. För faste och 

 beqvämlighet vid annars land betale dock den fisket nytt- 

 jar efter omständigheterna och strändernas beskaffenhet 

 det, som Kongl. Maj:ts befallningshafvande pröfvar skäligt 

 utsätta, hvilket sä lämpas bör, att jordegaren tili alla 

 delar hälles skadeslös.» I denna form afstyrktes emeller- 

 tid det frän bohuslänska skärgärden allmänt nog utan in- 

 vändning mot den föreslagna afgiften förordade stadgandet 

 den 12 januari 1765 af kommerskollegium, hvilket ansäg 

 detsamma »allt för nära röra en egares rättighet och blott- 

 ställa honom för onödiga trätor och processer» m. m. sädant, 

 hvarefter Rikets Ständers fiskerideputation i dess den 30 de- 

 cember samma är afgifna projekt i tvänne skilda §§ fram- 

 lade förslag tili nya stadganden i stallet för det klandrade. 

 Af dessa förslag vunno de i 1766 ärs allmänna stadga i 

 kap. 2 § 7 senare faststälda Ständernas bifall, men det 

 nedan vid slutet af motiveringen tili detta moment anförda 

 förkastades. 



Momentet har ätergifvits den lydelse, det hade i all- 



