89 



kanske hafva bort affattas mer i öfverensstämmelse med 

 ordalydelsen i § 4 mom. 2, pä samma gang rättigheten 

 begränsats tili allenast innevänarne i orten. Skulle denna 

 här för agntägt af mask och räkor föreslagna frihet 

 utsträckas äfven tili agnskal, blefve det dock nödvän- 

 digt tillägga en bestämmelse för tryggande af odling af 

 detta äfven i annat hänseende an säsom agn värdefulla 

 djur. 



Stadgandet om rätt tili agntägt af räkor för egen nöd- 

 torft innebär naturligen icke, i strid mot föreskriften i § 

 2 m. 5, tillständ att ä annans landgrund fänga räkor med 

 faststäende räkryssjor, utan endast att fänga (»stryka») 

 räkor med häf eller kasse och dylik rörlig redskap. 



§4. 



Innehäller allmänna undantag frän bestämmelserna i 

 § 2, afseende fisket inomskärs och uti hafsbandet »ä 

 djup» utanför omrädet för det egentliga strandfisket. 



Bestämmelsen i byggningabalken kap. 18 § 2 om 

 att fiske af ifrägavarande slag blott bör fä utöfvas af 

 »dem, som inom häradet eller socknen bygga och bo», 

 förtjenar af skäl, som under § 1 mom. 1 framhällits, att 

 beaktas vid affattningen af § 4 i samband med slutliga 

 upphäfvandet af nämnda kapitel i 1736 ärs lag. 



§ 4 im 1. 



Allmän stadga för rikets fisken 1766. k. 2, § 10. — 

 Förslag tili stadga om fiskerierna 1851, § 4. — Nöte ur 

 protokollet öfver justitieärenden i högsta domstolen den 

 27 april 1852, anm. vid § 4. — Fiskeristadga 1852, § 4 T 

 § 20 p. 1. — Förslag tili fiskeristadga 1883, § 5 m. 1, 

 § 20. — Utlätanden öfver 1883 ärs förslag tili fiskeristadga 

 1884—1885, sid. 274, 286; 1886, sid. 74, 76. 



Under ätminstone förra hälften af förra ärhundradet 

 skilde man med hänsyn tili fisket i saltsjön mellan fisket 



