90 



1) vid stränderna, 2) »pä fria djupet» och 3) uti öppna 

 hafvet, och var denna skilnad i allt väsentligt iakttagen 

 äfven i 1762 ärs projekt tili allmän stadga för rikets fisken. 

 Sedan emellertid Rikets Ständers justitiedeputation vid 

 riksdagen 1765—1766 den 10 juli 1765 föreslagit en sä- 

 dan ändring i nämnda projekts bestämmelser om inom- 

 skärsfisket, att Strandegarnes uteslutande rätt tili allt sä- 

 dant fiske gjordes rent af tili regel *), föreslog samma 

 riksdags fiskerideputation, med antagligt syfte att ät all- 

 mänt begagnande bevara ätminstone en del af fisket ä 

 det »fria djupet», en ny § af följande lydelse: »Fiske med 

 all slags krok och ref ä djup inom skärgärden och uti 

 hafsbandet varder ingen betaget att opätaldt nyttja, da 

 notdrägt ej deraf hindrad blifver medelst pälars eller sta- 

 kars qvarlemnande», hvilken § äfven med inskjutande af 

 ordet »yttre» framför ordet »skärgärden» blef antagen 

 säsom allmän lag. Den fiskerätt, som 1736 ärs lag i 

 fräga om kronans allmänna fisken gifvit dem, hvilke inom 

 häradet eller socknen byggde och bodde, efter erhallet 

 »lof» och emot erläggande af »afgäld», vidgades sälunda 

 i afseende pä krokfiske »ä djup» tili att omfatta en hvar 

 svensk undersäte utan särskildt lof och utan skyldighet 

 att erlägga afgäld. 



Da i 1852 ärs fiskeristadga bestämmelsen i kap. 2, 

 § 6 af 1766 ärs allmänna stadga för rikets fisken om bi- 

 behällandet af »allmänningsfiskeri» inomskärs, der sädant 

 af älder varit, fick (tilläfventyrs i följd af sjelfva affatt- 

 ningens otydlighet och olämplighet samt med hänsyn tili 

 bestämmelserna i första punkten af 1766 ärs stadgas kap. 

 2, § 11 och kap. 3, § 3 mom. 1 samt i skiftestadgans af 

 1827 kap. 1, § 4) utan vidare bortfalla; sä utgör den i 

 detta moment bevarade rättigheten för krokfisket nu mer 



*) Allt fiske inomskärs oeh uti hafsbandet blef derisjenom i rättsli°t 

 hänseende att hälla för »strandf iske». 



