114 



tvister derom sällan förekomma.» Nya lagberedningens 

 uppfattning är tvifvels utan riktig i fräga om hvar kungs- 

 ädra numera i regeln skall finnas eller ej, men den utgör 

 intet berättigadt försvar för den principvidriga affattningen 

 af § om kungsädra äfven i beredningens förslag, och den af- 

 böjer an mindre de stora olägenheter, som följt och följa 

 deraf, att samma § tagits och kanske an ytterligare kom- 

 mer att tagas tili mönster vid affattningen af lagbestäm- 

 melser inom fiskerätten ; ty resultatet deraf har blifvit och 

 torde allt framgent blifva, att det allmännas rätt och in- 

 tressen fä vika för de enskildes eller, i andra fall, att en- 

 skild egendom göres osäker. Att § om kungsädra i nämnda 

 förordning bibehällits ungefärligen sädan, den befans i 

 1736 ärs lag, torde väl ock i verkligheten haft sin grund 

 deri, att man trodde eller insäg det vara omöjligt att i 

 Riksdagen genomdrifva en annan affattning af §. 



Den omständigheten, att mera bemälda förordning i § 

 8 ätergifvit byggningabalkens bestämmelser om kungsädra 

 och i § 6 innehäller bestämmelser om uppdämning och 

 dylikt, med syfte att närmast skydda helt andra intressen 

 an fiskets. kan sälunda omöjligen utgöra nägot det minsta 

 bevis emot behofvet af en revision af fiskeristadgans be- 

 stämmelser om fiskled. utan tvärtom för en dylik, säsom 

 ock bade Kongl. Maj:t och den 1881 tillförordnade fiskeri- 

 komiten framhällit (Betänkande med förslag tili ny fiskeri- 

 stadga 1883, sid. 2, 15). 



Detta moment är, liksom de följande bestämmelserna 

 om fiskled, affattadt med ledning af de anmärkningar, som 

 afgifvits öfver 1883 ärs förslag tili fiskeristadga; och gör 

 det här förslagsvis meddelade icke anspräk pä att hafva 

 lemnat nägot väsentligt bidrag tili de befintliga svärighe- 

 ternas lösande. 



§ 12 m. 2. 



Förklaring öfver 1766 ärs allmänna stadga 1771, § 3 

 m. 2. — Projekt tili förordning om kungsädra 1772, § 2 



