120 



Straffbestämmelsens affattning har skett med hänsyn 

 tili öfverträdelsens art att utgöra ett missbruk af den en 

 hvar gif na rätten gent emot strandegaren, i hvars fria för- 

 fogande öfver landgrundet samraa rätt innebär ett väsent- 

 ligt ingrepp. 



§ 22. 



Ordningsstadga för rikets städer 1868, § 25. — Helso- 

 värdsstadga för riket 1874, § 39. — Utlätanden öfver 

 1883 ärs förslag tili fiskeristadga 1884—1885, sid. 256. 



§ 23. 



Fiskeristadga 1852, § 41. — Förslag tili fiskeristadga 



1883, § 45. 



§24. 

 Fiskeristadga 1852, § 42. — Kungl. kungörelsen den 

 10 mars 1865 angäende vissa ändringar i fiskeristadgan. 

 — Förslag tili fiskeristadga 1883, § 46. 



§ 25. 



Byggningabalken, k. 17, § 3. — Allmän stadga för 

 rikets fisken 1766, k. 3, § 4 m. 3. — Strafflag 1864, k. 

 24, § 16. — Förslag tili fiskeristadga 1883, § 47 (Betän- 

 kande, sid. 34 — 35, 74 — 75). — Utlätanden öfver 1883 

 ärs förslag tili fiskeristadga 1884—1885, sid. 26, 52—53, 

 61, 95, 210, 276, 282. 



Jemför tullstadgan 1887, § 147 mm. 2, 3. 



Stadgandet är här affattadt i ungefärlig öfverensstäm- 

 melse med 1883 ärs förslag. 



§ 26. 

 Fiskeristadga 1852, § 43. — Strafflag 1864, k. 24. § 

 15. — Förslag tili fiskeristadga 1883, § 48. — Utlätanden 

 öfver 1883 ärs förslag tili fiskeristadga 1884 — 1885, sid. 

 43—44, 52—53, 61, 95, 249—250, 261. 



