147 



päkalladt att bestämmä; hvem företrädesrätten tili fiskes 

 utofning tillkommer, da flera fiskande skola fiska ä samma 

 plats, men ej kunna görä clet alla pä en gang, och detta 

 sä mycket mer, som sädan företrädesrätt ofta gäller myc- 

 ket stora värden, och utan tydlig lagstiftning stör oförrätt 

 ej sällan skulle ske samt svära tvister uppkomma. Detta 

 ämne för fiskerilagstiftningen är ock för fiskets utofning 

 af en särskildt stör betydelse, enär fiskaren mäste 

 hafva klart för sig, hur sädan företrädesrätt förvärfvas, 

 bibehälles och förverkas, och genom lag vara förvissad 

 om att denna rätt aktas och är skyddad, om han med 

 nödig trygghet skall kunna utöfva sin ofta stört kapital- 

 utlägg förutsättande näring, hvarför ock ätminstone grun- 

 derna för denna rätt böra tillhöra den allmänna lagen 

 om rätt tili fiskes utofning. 



Utlätandena frän landstingen är 1885 bära mer an 

 tillräckligt vitne om, att nu gällande fiskeristadgas 21 § 

 vunnit de fiskandes bifall öfver allt, der det varit fräga 

 om fiske, som tillkomme ortens innevanare att säsom fiske- 

 berättigade deltaga uti; och gäller detta omdöme icke minst 

 Bohuslän, för hvilkets ymniga sillfiske stadgandet i fräga 

 äfven först stiftades och fortfarande tillämpas. Att man nu 

 för nämncla sillfiske söker äterinföra en frän Bohusläns 

 norska tid härrörande äldre ordning har väl sin grund uti 

 benägenheten att utan tillräcklig pröfning efterhärma ut- 

 landets föredömen och uti den större lättheten att läna 

 fran utlandet, an att ästadkomma nägot eget. Tvifvels 

 utan erbjuder det ocksä icke ringa svärigheter att nödigt 

 utveckla och förbättra den »nationela» lagstiftningen i 

 ämnet, men da det obestridligen vore en fördel att hafva 

 samma lag äfven för detta fall i heia riket, och da den 

 nu gällande svenska lagstiftningen i ämnet, trots sin ofull- 

 komlighet och ofullständighet, torde vara orsaken tili att 

 processer om företrädesrätt vid vadfiske äro lika sällsynta 

 i Bohuslän som de äro vanliga i Norge, samt da de bohus- 



