148 



länske fiskarena helt visst kunna hjelpa sig med det gamla 

 stadgandet, om det nödigt förtydligas och fullständiggöres, 

 under det att man genom äterinförandet af den gamla 

 norska bestämmelsen i ämnet riskerar att väcka tili lif de 

 tvister, hvilkas undvikande just bör vara en hufvuduppgift 

 för lagstif tningen ; sä torde vara skäl att försök ätminstone 

 göras i den här antydda riktningen, innan man slär in pä 

 den af 1881 ärs fiskerikomite sä lättvindigt beträdda 

 vagen. 



I bohuslänska skärgärden torde ingen bestämd mening 

 ännu finnas om den ena eller andra uppfattningens före- 

 träden, enär fullständiga alternativa förslag ännu icke före- 

 legat tili granskning; men hur saken i fräga an torde 

 komma att utveckla sig, är i alla händelser här tillräckligt 

 sörjdt för Bohusläns intressen genom hänvisningen tili en 

 särskild stadga för hafsfisket vid rikets vestkust. 



§ 20. 



Utkast tili författning om fiskerierna i Nordsjön 1847, 

 § 11. — Betänkande med förslag tili ny fiskeristadga 

 1883, sid. 20, 56. — Utlätanden öfver 1883 ärs förslag 

 tili fiskeristadga 1884—1885, sid. 25, 75—76, 84—85, 94, 

 172—173, 226, 281; 1886, sid. 82. 



De stundom mycket stora värden, som äro pä spei 

 vid fiskets utöfning, och nödvändigheten af att fastställa 

 ett allmänt lagbud, enligt hvilket de med olika slags red- 

 skap fiskande i förhällande tili hvarandra hafva att foga 

 sig deri, att det ekonomiskt mindre betydande fiskesättets 

 utöfvare fä vika undan för det mer betydandes, da de ej 

 kunna fiska ä samma plats pä en gäng, enär ingen fri- 

 villigt uppoffrar sin i öfrigt lika goda rätt, ädagalägga 

 äfven füllt tillräckligt behofvet af att förslag tili ett dylikt 

 lagbuds stiftande här afgifves. 



Om utfärdande af särskilda bestämmelser för sädant 

 fiske, som stär en hvar rikets undersäte öppet att fritt 



