192 



§ 36. 



Moni. 2. Den, som sjelf vill utföra sin talan i först- 

 nämnda fall, bör icke betagas rätt dertill och icke heller 

 vara förment att, da förseelsen enligt allmän lag lyder 

 under allmänt ätal, derom inlemna angifvelse tili allmänna 

 äklagaren i orten, utan fiskeriintendentens hörande eller 

 »anmaning». 



§ 37. 



Preskriptionstiden för tvister enligt denna stadga anser 

 jag icke böra inskränkas eller bestämmas annorlunda, an 

 som allmän lag föreskrifver. 



Da en dylik stadga enligt mitt förmenande svärligen 

 kan utarbetas af en person, utan att mer eller mindre vid- 

 lädas af svärigheter, och alla näringars intressen, som af 

 en dylik stadga kunna vara berörda, böra bevakas, skulle 

 jag vilja föreslä tillsättandet af en komite, bestäende af 

 minst sju personer frän skilda trakter af länets skärgärd 

 och med skilda intressen för sädana näringar, som förut 

 nämnts, förnämligast skeppsredare eller fartygsbefälhaf- 

 vare och salteriidkare samt fiskare med olika redskap, 

 äfvensom minst en af dessa intressen fullständigt obero- 

 ende person. 



Dessutom tarfvar ordningsstadgan en närmare bestäm- 

 melse rörande böters uttagande hos bat- eller vadlag, om 

 delegarne deri skola derför ansvara en för alla och alla 

 för en eller om de skola päföras hvar och en efter andel 

 i redskapen samt huru böterna i händelse af bristande 

 tillgäng skola förvandlas. Det vore ledsamt, om den, som 

 möjligen künde komma att ensam ansvara för beloppet, 

 skulle betala allt eller afstraffas för böterna. 



Lysekil i kronolänsmanskontoret den 29 mars 1890. 



N. J. Nielsen. 



