44 



tressena i de gemenligen äfven af naturen skilda och tili- 

 sammans blott en smal kustremsa af rätt stör längd ut- 

 görande delarne af länet äro nemligen för stridiga och 

 svärförenliga, jorden för mycket styckad och skärgärden 

 för fattig och spridd samt anspräken tili följd af länets 

 längsmala form och splittrade beskaffenhet allt för stora, 

 för att det skulle vara möjligt, att under den närmare 

 framtiden kunna bringa tili stand sä betydande ansträng- 

 ningar och uppoffringar, som äro oumbärliga för ästad- 

 kommandet af de för nämnda landsdelar behöfliga järn- 

 vägarne; och an mindre lär det lyckas, att förena samt- 

 liga eller ätminstone flertalet af dessa delar om uppoff- 

 ringar för hvad som hufvudsakligen skulle gagna blott ett 

 mindretal af dem. Skulle emellertid staten ät Bohuslän 

 liksom ät sä mänga andra af sina provinser bekosta 

 utförandet af de viktigaste hufvudlinierne, och derigenom 

 en nu saknad samverkan mellan de skilda intressena inom 

 länet ästadkommas, sä lider det heller intet tvifvel att 

 ju icke äfven Bohuslän är villigt, att anstränga sig sä 

 längt krafterna räcka för att vidare utveckla de järnvägs- 

 förbindelser, staten sälunda gifvit det. 



Det är fördenskull äfven nödigt, att staten öfvertager 

 utförandet af ätminstone de nämnda järnvägslinierne, om 

 icke Bohusläns utveckling tili ett högre välständ skall 

 hämmas eller rent af uteblifva, och detta dess hellre som 

 de nu rädande konjunkturerna synbarligen äro att hälla 

 för mer an vanligt fördelaktiga för staten att äterupptaga 

 byggandet af nya järnvägar i vestra Sverige och en füllt 

 berättigad strömning inom allmänna meningen tili förmon 

 för ett fullständigare statsbanesystem dessutom mer och 

 mer söker göra sig gällande här uti värt land säväl som 

 uti andra kulturländer. Staten kan och bör äfven i fräga 

 om uppoffringar för järnvägsanläggningar taga i betraktande 

 flera förhällanden, som den enskilda företagsamheten alls 

 icke eller vida mindre fäster sig vid, nemligen fastighets- 

 värdenas stigande och näringslifvets förkofran samt de tili 

 följd deraf ökade skatteinkomsterna frän järnvägsliniernas 

 omräden och ändpunkter, förenandet medelst en lifligare 

 samfärdsel af eljest afskilda landsdelar med landets huf- 

 vuddel, strategiska förmoner o. s. v. Särskildt af behof- 

 vet päkalladt är ett sädant statens ingripande för en 

 landsdels förseende med järnvägsförbindelser, da det, säsom 



