59 



dänighet anhöll om bifall tili nämnda ansökan frän länets 

 landsting (Bil. A, sid. 31 — 37), under det att erfarenheten 

 är efter är allt mer ädagalagt, bade att bohuslänska hafs- 

 fiskebedriften är i behof af en förbättrad omvärdnad frän 

 det allmännas sida och att näringslifvet i bohuslänska skär- 

 gärden icke nätt en de genom sillfisket yppade förhäl- 

 landena motsvarande utveckling tili ästadkommande af ett 

 varaktigt välständ i samma skärgärd under nu inneva- 

 rande sillfiskeperiod; sä finner Orosts och Tjörns fiskeri- 

 förening sig föranledd att an en gäng fästa Eders Kongl. 

 Maj:ts uppmärksamhet ä saken. Det lider nemligen intet 

 tvifvel, att ju icke bohuslänska sillfisket bort lemna en 

 flera millioner kronor större ärlig afkastning, an nu är 

 fallet, om frän det allmännas sida vidtagits ätrninstone de 

 för ett godt resultat mest nödiga ätgärderna, pä samma 

 gäng som den ekonomiska utvecklingen i bohuslänska skär- 

 gärden med hänsyn tili vinnandet af ett varaktigt välständ 

 äfven skulle blifvit en helt annan och vida bättre, om 

 nägon myndighet funnits tili, som värdat sig om fiskarebe- 

 folkningens bästa. Liksom under förra sillfiskeperioden 

 visar det sig ock nu, att verksamheten frän enskilda per- 

 soner tili främjande af fiskerinäringen och fiskarebefolk- 

 ningens bästa börjar slappas i följd af den frän statens 

 sida visade likgiltigheten, hvadan ock hvarje vän af bohus- 

 länska skärgärdens framätskridande tili önskligt välständ 

 allt mer med bekymmer motser den tid, da vid sillfiske- 

 periodens inträffande slut fiskarebefolkningen an en gäng 

 kommer att nedstörtas i djupaste elände och fattigdom, 

 derför att man försummat vidtaga de ätgärder, hvarigenom 

 en sädan olycklig tingens utveckling kunnat i möjligaste 

 mätto undvikas. 



Det gifves helt visst intet annat bildadt folk i veii- 

 den, som skulle lemnat ett sä stört fiske som det bohus- 

 länska sillfisket helt och hallet ät sig själft, fastän man 

 af nio ärhundradens erfarenhet vet, att detta fiske är se- 

 misekulärt periodiskt och päkallar mycken omvärdnad frän 

 det allmännas sida, om utvecklingen icke skall blifva sä- 

 dan, att blott ett fatal komma att skörda vinsten af fisket, 

 under det att fiskarebefolkningen bringas i en allt svagare 

 och af blott sillfisket mer och mer beroende ställning, der- 

 hän att det mer skenbara an verkliga välständet en gäng, 

 pä satt nyss nämnts, försvinner med sillfiskeperioden. 



