82 



1815 — 1826, da de voro bögst, utbetaltes med 4 Shillings 

 (= 3 kr. 60 öre) för tunnan. Derefter bestods vrakningen 

 säsom en kostnadsfri förmon ät salteriidkarne intill 1859, 

 frän och med hvilket är för vrakningen af en tunna sill skall 

 erläggas en afgift af 4 pence (= 30 öre). Vrakningen är 

 valfri, men anlitas myeket och bibehälles för den skull 

 äfven, trots att densamma anses strida mot frihandelsgund- 

 salserna och häftigt bekam pats af särskildt de större sal- 

 terifirmorna, hvilka hälla sina egna marken för tillräckliga. 

 Hufvudförtjänsten hos den skotska sillvrakningen är, att 

 den ästadkommit en ovanligt likformig och jämn handels- 

 vara af den skotska saltade sillen samt imderlättar för 

 nybörjare inom salterinäringen att arbeta sig upp och hindrar 

 de större och äldre firmorna frän att i nägon nämnvärd 

 grad skaffa sig ett slags faktiskt monopol ä skotska sill- 

 exporten. Sillvrakningen bar vidare utrotat all icke yrkes- 

 mässig sillsaltning i Skottland, sä att nägon skillnad mel- 

 lan köpmansvara och bondevara säsom i Norge der icke 

 finnes tili; men den förutsätter salterinäringens utöfning i 

 städer eller stadslika samhällen af en i yrket erfaren, kun- 

 nig personal samt en talrik och skicklig kär af väl aflönta 

 fiskeritjänstemän och en kraftigt tillämpad lagstiftning i 

 fräga om tnnnornas storlek och beskaffenhet. 



Fiskberedningen har man sökt understödja dels genom 

 tillverkningspremier, dels genom län tili s. k. förädlings- 

 verks anläggning, dels ock genom tullfri införsel af salt 

 vid utförsel af saltade fiskvaror. 



Vidare har man under senaste tiden sökt främja fisk- 

 fängstens beredning tili handelsvaror genom anställandet 

 af tekniska försök med syfte att fuUkomna äldre och upp- 

 täcka nya satt för beredningen. 



Ett verksamt satt att främja ifrägavarande närings- 

 gren har varit att sprida ökad kunskap om densammas 

 utöfning genom utsändande af yrkesidkare tili utlandet 

 för inlärande af bättre beredningssätt, genom inkallande 

 erfarne och skicklige utländingar, genom särskildt anställde 

 undervisare, genom egna undervisningsanstalter samt genom 

 lokala museer och utställningar. I Bohuslän har man sä- 

 lunda t. ex. skördat myeket gagn af inkallade skotska 

 undervisare i sillsaltning, och i Norge har man i Bergen 

 inrättat en undervisnings- och försöksanstalt tili fiskbe- 



