87 



Anders ChydexXIUs (Handb. I, sid. 143 — 145) tog en sä 

 verksam och i mycket rent af ledande del, utgöra för sin tid 

 väl det bästa, den bildade verlden da hade att i den vagen 

 uppvisa; men under innevarande ärhundrade har det längt 

 öfverträffats af det mellersta Europa och Norra Amerika, 

 sä att det nu i afseende pä lagstiftningen för fisket intager 

 en jämförelsevis lag Ständpunkt. 



Stör vikt för fiskets värd i sötvattnen och hafsfisket 

 inomskärs eger den s. k. fiskerätten eller lagstadgandena 

 om rätten tili fiskets utöfning. I öppna hafvet anses fisket 

 gemenligen »fritt» för en hvar som vill begagna det, ehuru 

 inom ett lands territorialgräns naturligen endast för lan- 

 dets egna invänare; men vid själfva hafsstranden och in- 

 omskärs eller i flodmynningar eller vikar är förhällandet 

 mycket olika i skilda länder, sä att fisket der tillhör an 

 kronan, an kommuner eller enskilde, i hvilket förra fall 

 det kan vara upplätet tili »fritt» begagnande af en hvar 

 eller ock ät särskilde brukare. 



Till och med i öppna hafvet har det visat sig, att 

 fisket kan aftaga genom öfverfiskning eller bruk af skad- 

 liga redskap, men slikt har man naturligen ej sökt afhjälpa 

 genom begränsning af själfva rätten tili fiske i det extra- 

 territoriella hafvet. Inomskärs och vid hafsstranden äter 

 har det visat sig, att en begränsning af rätten tili fisk- 

 fängstens utöfning varit förmonlig för fiskets vidmakthäl- 

 lande, och det dess mer fiskevattnen i fräga utgöra naturligt 

 afskilda omräden för sig. Det s. k. »vilda och fria» fisket 

 har nemligen der mestadels befunnits vara allt annat an 

 öfverensstämmande med god fiskevärd, da det vanligen 

 framkallat ödeläggande fiske af ofta nog kringstrykande 

 fiskare, som med kraftigt verkande redskap jämförelsevis 

 hastigt kunna upphemta fisktillgängen, hvilken olägenhet 

 af det »vilda» fisket man endast förmätt nägot minska 

 genom en sädant fiske inskränkande lagstiftning och en 

 kostsam fiskeripohs för denna lagstiftnings tillämpning. 

 Det »fria eller vilda» fisket är sälunda inomskärs, da man 

 ser bort frän de ymniga fiskena af sill, skarpsill, sej m. fl. 

 frän öppna hafvet ingäende fiskar, icke förenligt med en 

 god fiskevärd, utan gäller der för saltsjön ungefär samma 

 förhällande som för sötvattnen. I dessa äter har det alle- 

 städes visat sig, att det »fria eller vilda» fisket är för 

 fiskets vidmakthällande eller förkofran skadligt, och sädant 



