119 



tillbaka, hvaclan Bohuslän synbarligen, sorgligt nog, utgör 

 ett enastäende undantag. 



Da emellertid detta förhällande medfört synnerligt be- 

 tydande olägenheter (se vidfogade tryckta bilaga, sid. 12, 

 15 — 16), och da säväl muntliga som skriftliga framställ- 

 ningar om rättelse derutinnan lemnats utan afseende, samt 

 da ästadkommandet af välordnade förhällanden ä de bo- 

 huslänska fiskelägena är af nöden för bland aiinat bade 

 ävägabringandet och det önskliga gagnet af sädan lagstift- 

 ning, som, pä satt i kongl. förordningen den 13 april 1883 

 skett med hänsyn tili bergsbruket och fabrikerna, künde 

 möjliggöra för de ä ifrägavarande lägen boende fiskeri- 

 idkarne att erbjuda inteckning uti deras byggnader sä- 

 som säkerhet för behöfliga förlagslän; sä fär jag härmed 

 i djupaste imderdänighet hemställa, 



det täcktes Eders Kongl. Maj:t nädigst hos veder- 

 börande styrelse anbefalla ätgärder för nämnda stad- 

 gars snara tillämpning ä alla de Kongl. och Hvit- 

 FELDT'ska stipendii-inrättningen tillhörande fiskelägen 

 i bohuslänska skärgärden med större sammanträngd 

 befolkning. 



Lilldal och Varekil i maj 1894. 



Ünderdänigast 



Axel Vilh. Ljungman. 

 Riksdagsman för Orost och Tjörn. 



Säsom bilaga följer: Berättelse öfver Föreninoens tili bohus- 

 länska fiskeriernas fränijande verksamhet och förvaltning under tionde 

 aret af Föreningens tillvaro 1893. Göteborg 1893. 



III. 



Till Konungen. 



Uti underdänig ansökan den 6 sistlidne november 

 har Orosts och Tjörns Fiskeriförening hos Eders Kongl. 

 Maj:t, under framhällande bade af behofvet af välordnade 

 förhällanden ä fiskelägena och af lämpligheten af att sä- 

 dana förbereddes genom tillämpning ä lägena af i första 

 band ordningsstadgan för rikets städer, hemstält »det täck- 

 tes Eders Kongl. Maj:t i näder anbefalla sin befallnings- 



