126 



Under de första ärtiondena af tolfte ärhundradet och 

 särskildt under konung Sigurd Jorsalafarares regering efter 

 hemkomsten frän taget tili Jerusalem (d. v. s. under ären 

 1110 — 1130) möter oss en mäktig ekonomisk uppblomstring 

 i södra Viken, der särskildt Konungahella uppsvingade sig 

 tili kanske heia nordens vid den tiden frärasta handels- 

 stad. Da emellertid kort före Konungahellas förstöring af 

 venderne i augusti är 1135 en utflyttning af köpmän der- 

 ifrän tili Bergen egde rum, sä ligger den gissningen nära 

 tili hands, att sillfisket bidragit tili Konungahellas förkofran 

 och att sillfiskets upphörande vid Bohusläns och början 

 vid det vestanfjällska Norges kust i verkligheten utgjorde 

 det egentliga, fast af sagorna ej anförda skälet tili nämnda 

 utvandring. I motsatt fall synes det nemligen svärt att 

 fatta, hvarför utflyttningen skedde tili just Bergen och icke 

 f. ex. Tönsberg, Oslo eller Sarpsborg, hvilkas handel dock 

 synbarligen i öfrigt, det här antagna sillfisket frähsedt, 

 egde vida mer likhet med Konungahellas. Under förut- 

 sättning af detta antagandes riktighet torde denna sillfiske- 

 period hafva begynt under de senaste ärtiondena af elfte 

 ärhundradet. 



En liknande, fast efter ett nära hundraärigt inbördes- 

 krig af det mest förödande slag vida mer oväntad ekono- 

 misk uppblomstring visar oss södra Viken under förra 

 hälften af 1200-talen'^). Af Hakan Hakanssoi^'s saga (kap. 

 333) vet man nemligen, att under denne berömde konungs 

 länga regering bebyggdes Marstrand'^"-') m. fl. öde öar i 

 skärgärden, röjdes och bebyggdes Öckeröarne, hvilka för- 

 sägos med särskild kyrka, flyttades (1234?) barfotabröder- 

 nes kloster i Tönsberg tili Dragsmark samt byggdes pä 

 Gullholmen; och om nu ocksä de tvänne sist nämnda ät- 

 gärderna kunna hafva förorsakats äfven af ästundan att 



*) 0. N. LöBERG omnämner visserligen (Norges Fiskerier, sid. 10) 

 förekomsten af »störe Sildefiskerier i det sydlige Norge under SvER- 

 re's Regjering, alltsaa i Slutningen af det 12:te Aarhundrede», men 

 af denna uppgift, som författaren för öfrigt icke kunnat finna be- 

 kräftad i nagon fornskrift, är det säkerligen förhastadt att sluta tili 

 ett stört sillfiske i bohiislänska skärgärden redan under slutet af 1100- 

 talen. Axel Boeck nämner heller intet om dessa »störe Sildefiske- 

 rier», som sälunda synas nog apokryfiska. (Jämför vidare: Scriptores 

 rerum danicarum medii aevi. V, p. 350 — 353). 



**) Ar 1226 finner man enligt nyss aberopade sagas kap. 150 Mar- 

 strand redan utgöra en samlingsort för köpmansfartyg. 



