133 



För att säsom sig bör kiinna uppfatta betydelsen af 

 den erfarenhet, som i synnerhet den senast förflutna stora 

 sillfiskeperioden (1748 — 1808) gifvit vid banden, mä här 

 vidare meddelas, dels att fisket begynte 1753 den 29 Sep- 

 tember, 1762 den 16 augusti, 1766 den 9 September, 1769 

 den 3 Oktober, 1773 den 14 Oktober, 1778 den 4 novem- 

 ber, 1781 den 24 Oktober, 1783 den 3 november"^') samt 

 derefter i regeln sä smäningom allt senare och senare, 

 tills det slutligen slog tili först omkring medlet af decem- 

 ber, dels att fängsten 1755 uppgick tili närmare 75,000 

 tunnor, 1760 redan tili myeket öfver 200,000 tunnor, vid 

 medlet af 1780-talet tili omkring en niülion tunnor och 

 1794 — 1795, da fisket nädde sitt maximum, tili bortät ^ra 

 millioner tiuinoj'"^'-), hvarefter fängstens myckenhet började 

 raskt aftaga. Under fiskets bästa tid saltades ärligen frän 

 200,000 tili 400,000 tunnor. rökades frän 3,000 tili 7,000 

 tunnor, kokades frän 30,000 tili 60,000 fat trän, o. s. v. 

 Att fängsten i början af fiskeperioden var jämförelsevis sä 

 ringa, berodde af bristen pä erfarne fiskare och duglig 

 fiskeredskap samt tillfredsställande afsättning, men alls icke 

 pä ringare tillgäng ä sill, hvadan ock 1809 en erfaren 

 fiskare, hvilken sedan 1754 bade tagit verksam del i fisket, 

 künde yttra. att efter är 1767 »harsillen sällan varit i 

 skärgärden i den mängd som förr; dock äro fiskarene nu- 

 mera utlärde att fänga den, anstalterna sä stora med mänga 

 vadar, bätar. salterier och folk, att der i hast kunnat saltas 

 sä tillräckligt sill som behöfdes, tills nu i nägra är vintern 

 hindrat det»***). Sillen stötte emellertid enligt tillförlit- 

 liga uppgifter frän fiskeperiodens mest gifvande tid in uti 

 skärgärden i sä ofantlig myckenhet, att hvad som upp- 

 fängades blott utgjorde en försvinnande Uten del af heia 



*) Trangrums-Acten. Stockholm 178i, sid. 129-130, 134,140.- 

 Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1884, sid. 73 — 74. 



'^*) Det är att märka att den svenska färsksilltimnan efter 1786 

 matte 80 kannor eller 209.4 liter och att sillen iippmättes i flata skjuf- 

 kärror, som stärkt rägades, samt att man kommit tili nyss nämnda 

 summor hufvndsakligast genom att beräkna. hiiru mänga tunnor i'ärsk 

 sill af nämnda rymd gingo ät tili ett fat trän. Stora massan af sillen 

 användes nemligen tili trankokning, och erhöllos allt efter sillens 

 olika fetma frän 1\.^ ända tili 6Vo kannor trän för hvarje tnnna färsk 

 sill af 63 kannors eller 164.9 liters rymd (Nordisk Tidsskrift for Fi- 

 skeri, VII, sid. 236 — 237), men emot 'slutet af perioden blef sillen allt 

 magrare. Jfr vidare Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1885, sid. 320. 

 ^^^^j Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1885, sid. 299. 



