136 



saknade nästan all betydelse för sillberedningen och hade 

 sin egentliga vinst af sillfisket säsom mellanhand för han- 

 deln pä Norge med färsk sill*). Norra skärgärdens rin- 

 gare betydelse för sillfiskebedriften hade dock sannolikt 

 i väsentlig mon sin orsak uti aflägsenheten och afstängd- 

 heten frän länets ekonomiska hufvudort samt deruti att 

 sillfisket i nordhgaste skärgärden började senare pä vintren 

 och att det oftare för stora eller för ringa vattendjupet 

 derstädes var mindre förmonligt för fisket med dätidens 

 stora sillvadar. 



Fiskebedriftens uppblomstring främjades kraftfullt af 

 regeringen dels medelst rikliga premier, dels genom be- 

 viljandet af afgiftsfria tomtplatser ä kronans stränder och 

 holmar, timmer tili byggnader och materiel iir kronans 

 skogar, frihetfrän värfning, utskrifning, inkvartering, skjuts- 

 ning 0. s. v., dels genom ävägabringandet af en förbättrad 

 fiskerilagstiftning. För utredandet af fiskerinäringens och 

 särskildt det ymniga sillfiskets behof och tillständ ansägs 

 nödigt, att vid riksdagarne frän 1760 tili och med 1772 

 tillsätta en särskild »riksens höglofliga Ständers fiskeri- 

 deputation», och senare tillförordnades af regeringen ären 



1773 och 1788 särskilda beredningar för samma ändamäl. 

 Ar 1766 erhöh landet sälunda en af kongl. maj:t och riks- 

 dagen anlagen allmän fiskeristadga samt ären 1766 och 



1774 särskilda reglementen för hafsfisket vid vestkusten. 

 Uti den först nämnda för heia landet gällande stadgan, i 

 hvilken särskildt fiskerätten innehälles, utsträcktes de bo- 

 huslänske Strandegarnes urgamla rätt tili uteslutande fiske 

 ä landgrundet utanför deras stränder tili att omfatta allt 

 fiske inomskärs, pä samma gäng som kronans rätt tili det 

 semisekulärt-periodiskä sillfisket eller, säsom det heter i 

 stadgan, »det yppade ymniga sillfisket i Nordsjön» 

 häfdades derigenom att detsamma, i motsats mot allt annat 

 inomskärsfiske, förklarades öppet för begagnande af hvarje 

 svensk undersäte, »vid hvars stränder det vara mä». Äfven 

 under denna period medgafs det sälunda ät landets egne 

 invänare att utan erläggande af särskild afgift deltaga uti 

 det ymniga sillfisket, ehuru af 1788 ärs beredning fram- 

 ställdes förslag om att, enär detsamma obestridligen vore 



*) Handlingar och Protocoller, rörande Kongl. Majits i näder för- 

 ordnade Beredning öfver Sillfiskeri-Handteringens närmare reglerande^ 

 1788. Götheborg 1789, sid. 21-23, 36, 134. 



