141 



sättning, som mäste utgöra hufvudföremälet för omsor- 

 gerna. En annan äfvenledes oriktig uppfattning frän det 

 naturvetenskapliga hallet är, att man vill, pä bekostnad af 

 afkastningen och den ekonomiska förmonligheten för säväl 

 fiskarebefolkningen som särskildt den fattigare delen af 

 rikets invänare. leda sillfiskenäringen in pä en sädan bana 

 att man erhäller en jämförelsevis blott ringa fängstmängd, 

 för hvilken man fär högre betaldt. en uppfattning om hvars 

 falskhet i ekonomiskt hänseende man länge varit medveten 

 i utlandet'^). Oafsedt fängstsättet och beskaffenheten be- 

 talas alltid sillfängsten bögt, när den är ringa i förhällan- 

 de tili efterfrägan och fiskaren sälunda i verkligheten fär 

 vid afyttrandet emottaga ett större eller mindre belopp sä- 

 som sällsynthctspreinie. Mycket höga pris betalas för- 

 denskuU ej sällan äfven för vadsill vid vinterfiskets början 

 eller slut, da fängstens myekenhet längt ifrän motsvarar 

 färsksillexportörernas behof. 



Yrkandena om undanskjutandet eller försummandet af 

 de anförda ekonomiska förutsättningarnas ävägabringande 

 för biologiska och hydrografiska undersökningar med för- 

 ment syfte att otveckla sillfängsten äro alltsä tydligen icke 

 ur hafsfiskenäringens synpunkt berättigade, och pästäendet, 

 att man behöfde dylika undersökningar för att fä reda pä 

 »hvart sillen, när hon vid en periods slut öfvergifver vest- 

 kusten, ställer sin kosa, sä att man skall kunna följa 

 henne, dit hon flyttar sig, och der fortsätta fisket», är en 

 den mest uppenbara humbug. som gerna läter tänka sig. 

 Ingen med hafsfiskenäringen väl förtrogen man saknar 

 kännedom om livar eller när man skall söka sillen, om 

 man vill fänga henne i stör skala med drifgarn i öppna 

 sjön pä s. k. holländska sättet. Förutsättningarna för detta 

 senare fiskesätts utöfning äro nemligen, säsom af flera är- 

 hundradens erfarenhet tydligt nog framgär, af ekonomisk 

 art och alls icke ökade insikter i biologi och hydrografi. 

 Intet af de stora hafsfiskena har heller dylika forskningar 

 att tacka för sin tillvaro eller i nägon den minsta mon af 

 dem främjats, men väl hafva just de för hafsfiskenäringens 

 utveckling oumbärliga ekonomiska förutsättningarnas ävä- 



*) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1889, sid. 128-129: 1894-1895, 

 sid. 77. — Fiskeripolitikens hufvudsakligaste innebäll, sid. 17. — 

 Jämför: Beaujou, A.. The historv of dutch sea fisheries. London 1883, 

 sid. 260. 



