169 



kärna, att vampyrsystemets herravälde iindergräft det eko- 

 nomiska välständet och hindrat den sociala utvecklingen i 

 sädan omfattning att innevarande fiskeperiods slut, om än- 

 dring ej snart ävägabringas, helt visst kommer att, säsom 

 nyss nämnts, medföra större eller ätminstone för fiskare- 

 befolkningen mer känbart elände an nägon föregäende pe- 

 riods'-'). 



Jämför man nu för det sä viktiga ämnets ytterligare 

 belysande förhällandena i Bohuslän (och väl äfven Norge) 

 med dem vid Storbritanniens och Xederländernas nordsjö- 

 kuster i afseende pä hafsfiskebedriftens heia anordning, 

 skall man snart finna den nyckeln tili gätan utgörande 

 olikheten. Da nemhgen i Bohuslän hafsfiskebedriften oftast 

 genom en missriktad arbetsfördelning utvecklats derhän 

 att den pä det ymniga sillfisket grundade affären öfver- 

 tagits af nägra fä "hafsfiske icke idkande handelsstäder (deri 

 inberäknad äfven köpingen Lysekil), under det att själfva 

 fisket utöfvas af en i jämförelsevis blott helt svaga och 

 obetydliga samhällen hopad fiskarebefolkning; sä hafva 

 deremot vid vestra Nordsjöns kuster bade fiskare. fiskbe- 

 redare och fiskhandlare förenats uti derigenom längt kraf- 

 tigare och ekonomiskt mer betydande vordna samhällen 

 med förmäga att iippbära en bögt stäende hafsfiskebedrift. 

 Den ekonomiska anordningen af hafsfiskenäringen är sä- 

 lunda helt olika, och det samarbete sinsemellan med för- 

 enade krafter, som sä fördelaktigt iitmärker t. ex. de skotska 

 fiskarestädernas skilda grenar af fiskebedriften, saknas i 

 det stora heia i vestra Skandinavien, der i stallet det ena 

 samhällets affärsmän suga tili sig vinsten af det andra 

 samhällets arbete. 



För genomförandet af de för fiskerinäringens förkof- 

 ran nödiga offentliga ätgärderna har man i länder med 

 stora hafsfisken oftast anordnat en särskild fiskeriadmi- 

 nistration, hvilken efter de grunder, som nu för tiden 

 allt mer göra sig gällande i fräga om näringarnas s. k. 

 administration, vanligen organiserats efter själfförvaltnings- 

 grundsatsen sälunda att den i verkligheten utgör ett slags 



*) Jämför vidare om grunderna för en fruktbringande bohuslänsk 

 fiskarevärd: Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1S89, sid. 149 — 151, 157 — 158, 

 168—169, 176; 1890, sid. 32—33, 34, 40-42, 154—156; 1891, sid. 

 193—194, 201-204: 1894-1895, sid. 94—101. — Fiskeripolitikens 

 hufvudsakligaste innehäll, sid. 84 — 41. 



