EC 



JUL IS ipqn 



Vid instiftaiidet af „Föreningen tili bohuslänska fiske- 

 riernas främjande^ aosägs vara bland Föreniiigeus hufvud- 

 uppgifter att äfven gagna fiskebedrifteii genom utgifvandet af 

 nödig fiskeriliteratur och att „genom sin verksamhet bana 

 väg för att den med allmänna medel understödda verksam- 

 heten inom länet tili fiskerinäringens förkofran komme att 

 koncentreras i en lokal fiskeristyrelses Länder". Bäda 

 dessa syften har Föreningen sökt förverkliga genom att be- 

 kosta tryckningen af Bohuslänsk Fiskeritidskrift och att ge- 

 nom sina fuuktionärer lemna bidrag tili de inom skärgärden 

 spridda tidningarnas fiskeriafdelning. 



Redan frän förstone framhöUs nemligeu i Bohuslänsk 

 Fiskeritidskrift bade vigten af att länets landstings ansökan 

 är 1882 om en egen liskeristyrelse för länets hafsfiske blefve 

 af regeringen bifallen (B. F., 1884, sid. 142—143, 379) 

 och nödvändigheten af att samma ticiskrift „mäste vara af- 

 sedd för sädana dels utförligare iippsatser, dels ett var- 

 aktigare värde egande notiser, som passa mer för en tid- 

 skrift an för tidningarna", och hur „de oftast blott mer för 

 tillfället värdefulla notiser, rörande de stora fiskenas utfall, 

 fiskmarknadens ställning m. m.. som yrkesmannen är i sä 

 stört behof af att erhälla, mäste utan nägot det ringaste 

 dröjsmäl offentliggöras genast de anlända, hvilket ju syn- 

 barligen endast kan ske uti en tidning" (B. F., 1884, 

 sid. 3). Med ett sädant syfte som det nämnda är det ju 

 en tydlig fördel, att den behöfliga tidskriften icke utkommer 

 oftare an nödigt, utan att man fär innehället sä bekvämt 

 samladt och för framtiden lätt tillgängligt som möjligt. En 



