92 



Stör mäktig sie, Allernädigste Konung ! 



I alla afseenden skiljer sig Göteborgs och Bohus läns 

 hafsfiske fräu det i öfriga delar af Sverige förekommande, 

 hvadan antagligt synes att denna för riket och länet sä 

 utomordentligt vigtiga näring hast skulle befrämjas, om den 

 befattning med fiskeriMgor, hvilken hittills varit öfverlem- 

 iiad ät Kongl. Kommerskollegium, finge, hvad Göteborgs och 

 Bohus län beträfi'ar, öfvertagas af en med länets förhällanden 

 mera bekant lokal styrelse, bestäende af i näringen oiutres- 

 serade, men i fiskerifrägor bevandrade medlemmar. Ännu 

 kraftigare framträder detta länets behof, sedan sillfiske i 

 större skala änyo börjats och, efter hvad man hoppas, kom- 

 mer att fortfara under sädan tidslängd som fordom. Erfa- 

 renheten frän de äldre sillfiskeperioderna har tydligen äda- 

 galagt, att detta fiske, i stallet för att ki länet medföra 

 stora förmoner, der ästadkommit elände af mäugahanda 

 slag. Det är ocksä, otvifvelaktigt, att anledningen härtill i 

 icke ringa mon fär sökas i den omständigheten, att lednin- 

 gen af ätskilliga länets i samband med fisket stäende ange- 

 lägenheter icke var lyckobringande, utan tvärtom egnad att 

 framkalla olyckliga resultat. 



Dessa fakta förtjena stör uppmärksamhet och hafva hos 

 länets Landsting framkallat den önskan, att om möjligt 

 kunna, genom anordningar redan i början af sillfiskeperioden, 

 fÖrebygga de ofvan i underdänighet päpekade olägenheterne. 

 Lämpligast torde efter Landstingets förmenande da vara att, 

 med tillgodogörande af erfarenheten frän Skotland och Ne- 

 derländerna, tillsätta en oaflönad nämnd, hvilken borde 

 lemna erforderlig utredning, när Eders Kongl. Maj;t beha- 

 gade päfordra utlätande i fiskerifrägor, likasom det borde 

 stä nämnden öppet att sjelf hos Eders Kongl. Maj:t göra 

 underdäniga framställningar och förslag i sädana angelägen- 

 heter, som tillhörde nämndens handläggning. 



